Справа № 216/7674/25
провадження №2/216/1115/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Гайтко Л.А.

за участю:

секретаря судового засідання Маленька Т.О.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2025 року до Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за Заявою-договором № 4309429-214 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 17 жовтня 2024 року, що в частині тіла кредиту, відсотків та комісії станом на 22.09.2025 року становить 171 657.21 грн. (сто сімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят сім гривень 21 копійка), в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 95 785,55 грн., заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 8,51 грн., заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 75 863,15 грн., та стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача, в позовній заяві зазначив про розгляд справ за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.10.2025 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлялася судом належним чином,що підтверджується документально, та додатково повідомлялася за допомогою оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

17 жовтня 2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 4309429-214 про надання кредиту «Зручна готівка Максимум».

Відповідно до п. 1 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах:

п. 1.2.2. Сума кредиту: 99 951,50 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 50 копійок);

п. 1.2.6. Строк кредиту: 24 місяці;

п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0, 01 % річних;

п. 1.1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 6,9 % щомісячно.

Відповідно до п. 11 р. 1 Кредитного договору Позичальник просив надати йому кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.1.1, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України - на власні потреби у сумі 99 951,50 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 50 копійок), шляхом перерахування на її поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК».

Відповідно до р. 2 Кредитного договору Позичальник:

Акцептував Публічну пропозицію AT «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб- сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до них (п. 1 р. 1 Кредитного договору);

Просив Банк надати кредит, згідно інформації, наведеної вище у Кредитному договорі (п. 1 р. 1 Кредитного договору);

Погодився з тим, що він зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку № 1 до Кредитного договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору (п. 5 р. 2 Кредитного договору);

Підтвердив, що він ознайомлений із змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для Позичальника, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п. 2 р. 2 Кредитного договору).

Відповідно до п. 1 р. 2 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п. 15 р. 5 Кредитного договору Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за нею.

Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою. Отже, Позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії.

Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними, умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною.

Як наслідок, станом на 22.09.2025 року, заборгованість за Заявою-договором № 4309429-214 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 17 жовтня 2024 року, становить 171 657,21 грн. ,в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 95 785,55 грн., заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 8.51 грн., заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 75 863.15 грн.

Зазначені суми підтверджуються відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками по особовому рахунку.

Відповідно до п. 5 р. 3 Кредитного договору при несплаті клієнтом заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, банк має право нарахувати та стягнути, а клієнт сплачує банку штраф у розмірі 300 грн. за кожен факт порушення умов договору.

Таким чином, Позичальником було грубо порушено умови Кредитного Договору, а також норми чинного законодавства, зокрема наступні.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору (що не були усунені Позичальником) має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми Кредиту, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_1 має кредитну заборгованість за Заявою-договором № 4309429-214 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 17 жовтня 2024 року станом на 22.09.2025 року в розмірі 95794,06 грн. та складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 95785,55 грн., заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 8,51 грн.

Підписанням кредитного договору без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона ознайомлена та погоджується з усіма умовами цього договору, а тому суд вважає, що з останньої на користь позивача слід стягнути кредитну заборгованість за Заявою-договором № 4309429-214 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 17 жовтня 2024 року станом на 22.09.2025 року в розмірі 95794,06 грн. та складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 95785,55 грн., заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 8,51 грн. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості по комісії в розмірі 75863,15 грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

В кредитному договорі № 4309429-214 від 17.10.2024 року не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія, не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19, зроблені наступні висновки: якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи. Виконання цього обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту є обов`язком фінансової установи за кредитним договором, такі дії, як надання фінансового інструменту або моніторинг заборгованості за кредитом, не є самостійними послугами, що замовляються та підлягають оплаті позичальником на користь фінансової установи.

Надання фінансового інструменту фактично є наданням кредиту позичальнику. Операції, такі як моніторинг заборгованості за кредитом, відповідають економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюються у межах виконання прав та обов`язків за кредитним договором. Тому такі дії фінансової установи не є послугами, які об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15.

Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі №751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі №209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі №640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі №343/557/15-ц.

Крім того, у п.п.31.29 та 32.8 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19 від 13 липня 2022 року зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, якщо споживач вимагає таку інформацію частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, оскільки сплату відповідної комісії банк покладає на позичальника попри те, що дії, за які вона справляється, вчиняються на користь банку, зокрема, послуги щодо списання та зарахування коштів з метою повернення кредиту, розрахунково-касове обслуговування кредиту.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що положення кредитного договору, укладеного між сторонами про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Відтак, нарахування позивачем заборгованості по комісії за кредитним договором № 4309429-214 від 17.10.2024 року у розмірі 75863,15 грн. є безпідставними, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1351,83 грн. (2422,40 грн. х 95794,06 грн. : 171657,21 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89,141,258,259,263-265,273,274, 279 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 525, 526, 527, 530, 543, 550, 552, 553, 554, 610, 611, 612, 624, 625, 629, 631, 1054, 1048-1054, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані: ОСОБА_2 НОМЕР_2 , паспорт виданий: ЦЕНТР-МІСЬК РВ КРИВОРІЗЬКОГО МУ УМВС УКРАЇИ В ДНІПРОПЕТР.ОБЛ від 05.03.1998 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) кредитну заборгованість за Заявою-договором № 4309429-214 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 17 жовтня 2024 року, станом на 22.09.2025 року в розмірі 95794,06 грн. та складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 95785,55 грн., заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) - 8,51 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані: ОСОБА_2 НОМЕР_2 , паспорт виданий: ЦЕНТР-МІСЬК РВ КРИВОРІЗЬКОГО МУ УМВС УКРАЇИ В ДНІПРОПЕТР.ОБЛ від 05.03.1998 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1351,83 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя: Л.А. ГАЙТКО