Провадження № 2/742/1121/26
Єдиний унікальний № 742/599/26
УХВАЛА

10 лютого 2026 року м.Прилуки

Прилуцькийміськрайонний суд Чернігівськоїобласті, в складіголовуючогосуддіФетісової Н.В., перевірившивиконаннявимог ст.ст.175-177 ЦПК України по справі за позовомАкціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договором,

установив:

Представникпозивачазвернувсядо судуз позовом ОСОБА_2 про стягненнязаборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 29.01.2026 позовну заяву АТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договором, залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недолік, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Згідно Довідки про доставку електронного листа позивачем отримано копію ухвали 29.01.2026.

В період з 02.02.2026 по 06.02.2026 суддя перебувала на навчанні в онлайн режимі.

09.02.2026 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків з доплатою судового збору в розмірі 2662,40 грн. Крім того, просять врахувати затримки при підготовці відповідей, спричинені великим об`ємом вхідної кореспонденції, затримкою при її розподілі, а також перерви, пов`язані з повітряними тривогами та відключенням електроенергії. За таких обставин, просять визнати дані обставини поважними при пропуску наданого судом строку на усунення недоліків та поновити наданий судом строк і відкрити провадження у справі.

Частиною 1 ст. 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

За приписами ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

При цьому,як зазначив Верховний Суду своїй постанові від 29вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що вищевказана справа розглядається в період дії воєнного стану.

Верховний суд у вказаній постанові, окрім іншого зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 6 рекомендацій Ради суддів України «Щодо роботи в умовах воєнного стану», зазначено про виважений підхід до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Верховний Суд у своєму повідомленні щодо особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан зазначив також, що «запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків». 04.03.2022 видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Згідно з даним наказом Верховний суд акцентував судам, що варто ураховувати, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Окрім того Судам рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення процесуальних строків та, по можливості, продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Із даних рекомендацій слідує, що введення воєнного стану фактично визнається поважною причиною пропуску строку.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

За таких обставин, суд, розглянувши вищевказане клопотання представника позивача, вважає, що вказані обставини, на які посилається як на підставу пропуску строку встановлено судом є поважними, у зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та продовжити строк на усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду про залишення без руху.

Позивачмає право порушитицивільну справу в суді і перешкод для прийняттяданоїпозовної заяви до розглядунемає.

Форма та змістпозовної заяви відповідаєвимогам чинного законодавства.

Позовпідлягаєрозгляду в суді за правилами спрощеногопозовногопровадження. Підстав для залишенняпозовної заяви без руху, поверненняпозовної заяви чивідмови у відкриттіпровадження у справінемає.

Враховуючивищевикладене, керуючись п.15.5 п.15 РозділуХІІІ «Перехідніположення», ст.ст. 19, 83, 187, 190, 191, 274, 277, 353, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Прийнятипозовнузаяву до розгляду та відкритипровадження у справі за позовомАкціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договором.

Розглядсправипроводити за правилами спрощеногопозовногопровадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Призначитисудовезасідання по цивільнійсправі за позовомАкціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»(04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про стягненнязаборгованості за кредитним договором у відкритому судовому засіданні на 30 березня 2026 року о 08 год 00 хв. в приміщенніПрилуцькогоміськрайонного суду Чернігівськоїобласті за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Котляревського, буд.62.

Запропонувативідповідачу у разізаперечення (за наявності) у п`ятнадцятиденний строк з дня врученнякопіїцієїухвали подати до Прилуцькогоміськрайонного суду Чернігівськоїобластівідзив на відповіднупозовнузаяву і всіписьмові та електроннідокази (якіможливодоставитидо суду), висновкиекспертів і заяви свідків, щопідтверджуютьзапереченняпроти позову, а такождокументи, щопідтверджуютьнадіслання (надання) відзиву і доданих до ньогодоказівіншимучасникамсправи. У разіненаданнявідповідачемвідзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішитиспір за наявнимиматеріаламисправи.

Позивачмає право подати до Прилуцькогоміськрайонного суду відповідь на відзивпротягомп`ятиднів з дня отриманнявідзиву, а відповідачзаперечення, протягомп`ятиднів з дня отриманнявідповіді на відзив.

В судовезасіданнявикликатиучасниківсправи, направитиїмкопіїухвали.

Учасникисправиможутьотриматиінформацію по справі, щорозглядається, за веб-адресоюсторінки на офіційному веб-сайтісудовоївладиУкраїни в мережіІнтернет pr.cn.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА