Провадження № 2/761/1285/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024р. на адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району в м. Києва» (далі по тексту - позивач) до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зареєстрований в кв. АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які обліковуються за єдиним особовим рахунком споживача № НОМЕР_1 , що належить останньому. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва, забезпечує обслуговування та надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, закріплених за ним житлових будинків, у тому числі, багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, щорічно через систему відкритих електронних торгів відповідно до ЗУ « Про публічні закупівлі» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладає договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з їх переможцем згідно з ДК 021:40-8 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, щодо «комплексного прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)» у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Покровська» Шевченківського району м. Києва. Тобто, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 зокрема, надавались: у 2017 році - Приватним підприємством «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», договір № 17 від 16.01.2017 року, у 2018 році - Приватним підприємством «Науково-технічне підприємство» Український центр нерухомого майна», договір № 72 від 27.02.2018 року; у 2019 та 2020 роках Приватним підприємством «Український центр нерухомого майна» та з 2021 року по 2024 рік Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю». А, відтак, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам будинку АДРЕСА_2 , надавались безперебійно та на підставі критеріїв якості, встановлених чинним законодавством, фактичне споживання зазначеної житлово-комунальної послуги підтверджено відсутністю претензій з боку споживачів, оформлених у відповідності до законодавчо визначених вимог та наданих позивачу чи /або виконавцю послуг.

Однак, відповідач не виконував свого обов`язку по своєчасному внесенню плати за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на день подання позову загалом складає 122 571, 35 грн.

У зв`язку із викладеним, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу та витрати по сплаті судового збору.

Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024р. матеріали справи передані для розгляду судді ОСОБА_2

На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2025р. № 01-08-304 щодо повторного автоматичного розподілу справи у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025р. матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2025р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

11.09.2025 року від відповідача через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позов, згідно з яким просив залишити позовні вимоги без задоволення. Зазначав, що у даному випадку відповідач - ОСОБА_1 є не наймачем, а повноправним власником квартири АДРЕСА_1 . Це підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 січня 2024 року, який однозначно свідчить про виникнення у відповідача права приватної власності на зазначене житлове приміщення з визначеної в Витягу дати - 08 січня 2024 року на підставі Договору дарування та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71038397 від 08.01.2024р. приватним нотаріусом Кисельовою Надією Володимирівною, Київського міського нотаріального округу, м. Київ. Отже, будь-які твердження позивача щодо статусу відповідача як наймача є хибними та суперечать фактичним обставинам справи. Реєстрація місця проживання є адміністративною процедурою, яка врегульована «Порядком декларування тa реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року N? 265. Метою реєстрації є виключно ведення обліку населення та підтвердження фактичного місця проживання особи. Реєстрація місця проживання не створює жодних цивільно-правових обов?язків чи майнових зобов`язань, не є правовстановлюючим документом і не може розглядатися як підстава для виникнення обов?язку сплачувати житлово-комунальні послуги. Виходячи з цього, реєстрація місця проживання відповідача у спірній квартирі з 2012 року не створює жодних зобов?язань перед позивачем, а тому вимоги про стягнення заборгованості за цей період є безпідставними. Важливим є також те, що власником квартири АДРЕСА_1 до 08 січня 2024 року була інша особа, а не відповідач. Саме ця особа мала статус належного споживача житлово-комунальних послуг, з якою і повинні були укладатися відповідні договори, та на яку покладався обов?язок здійснювати оплату за ці послуги. Відповідач у цей період був лише особою, зареєстрованою у квартирі, а отже не мав ані обов?язку, ані можливості здійснювати оплату за договором, стороною якого він не був. Вимоги позивача, охоплюють період, що передує набуттю відповідачем права власності, є необґрунтованими і такими, що не відповідають законодавству.

24.09.2025 року засобами поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Зазначав, що правила статті 322 ЦКУ передбачають, що власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до приписів статей 64, 66, 67 Житлового кодексу України, сплачується за користування жилим приміщенням, за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім?ї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов?язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім?ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність.

А, відтак, власник зобов?язаний утримувати майно, що перебуває у його власності. Натомість, після набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 , 8 січня 2024 року, відповідачем, у межах позовних вимог, сплата за надані та спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за жодний місяць не здійснена. На підставі частини третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року N? 2189-VIII (далі - закон 2189) дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Зазначене повністю спростовує «міркування» представника стосовно правового статусу відповідача, як наймача та користувача квартири АДРЕСА_1 до 8 січня 2024 року, «прописка/реєстрація якого у означеній квартирі не створює для нього жодних зобов?язань перед Позивачем, а тому вимоги про стягнення заборгованості за це період є безпідставними». Крім того, представником заявника повністю підтверджено, що належним відповідачем у справі є ОСОБА_1 , так як, саме він був та є користувачем спірних послуг з 20 грудня 2012 року, включаючи період набуття ним права власності на квартиру, тобто, на день надання позову до суду. Отже, позовні вимоги в означених частинах є законними та обгрунтованими у порядку та спосіб, визначеним законодавством, що визнається у повному об?ємі та підтверджується представником заявника у справі №761/38218/24 відсутністю достатніх, достовірних та належних доказів на спростування позовних вимог.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, встановлені судом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 20.12.2012 року, а отже є користувачем квартири, а відтак споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 січня 2024 року, з 08 січня 2024 року на підставі Договору дарування та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71038397 від 08.01.2024р. приватним нотаріусом Кисельовою Надією Володимирівною, Київського міського нотаріального округу, м. Київ зареєстровано право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, послуга за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій обліковується за єдиним особовим рахунком споживача житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 110125 (попередній номер ).

Відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.10.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 20.12.2012р.

Згідно розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.02.2011 року № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» (далі - розпорядження 80), КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків.

Відповідно до п. 2.1. Статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» підприємство створено з метою забезпечення ефективного утримання, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою.

Щорічно через систему відкритих електронних торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладає договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з їх переможцем згідно ДК 016:2010 код 81.10.1 Код за ДК 021:20-8 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, щодо «комплексного прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)» у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Покровська» Шевченківського району м. Києва.

Тобто, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , зокрема, надавались: у 2017 році - Приватним підприємством «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», договір № 17 від 16.01.2017 року, у 2018 році - Приватним підприємством «Науково-технічне підприємство» Український центр нерухомого майна», договір № 72 від 27.02.2018 року; у 2019 та 2020 роках Приватним підприємством «Український центр нерухомого майна» та з 2021 року по 2024 рік Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю».

Звертаючись до суду з позовом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» посилалося на те, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки він проживає та зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідач ж в свою чергу заперечував статус споживача послуг, оскільки за відсутності договору або належного представництва відповідач не набував і не міг набувати статусу споживача послуг, а обов`язок з оплати у спірний період покладався на особу, з якою укладено відповідний договір/на ім`я якої відкрито особовий рахунок, тобто на власника чи уповноваженого колективного споживача відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Умовами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

При цьому, вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, у тому числі, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг.

Частиною 2 ст. 7 Закону встановлено обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 20.12.2012 року.

Вказане підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, отриманою на запит суду.

А відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не є споживачем послуг за вказаною адресою. Будь-які докази того, що відповідач заперечував щодо обсягу та якості наданих послуг у матеріалах справи відсутні.

Суд вказує, що набуття відповідачем права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 лише 08.01.2024 року не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Як видно із матеріалів справи, письмовий договір про надання послуг між відповідачем та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не був укладений.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні докази того, що після опублікування позивачем у засобах масової інформації проекту договору (публічної оферти), відповідач у письмовому вигляді повідомляв КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про свою відмову укласти договір чи про свою незгоду з умовами опублікованого договору, а отже, така публічна оферта вважається погодженою та прийнятою (акцептованою) відповідачем.

Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від сплати послуг в повному обсязі, що відповідає висновкам викладених у постанові Верховного Суду від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається із розрахунку наданим позивачем заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги, надані за адресою: АДРЕСА_4 за період з 01.03.2017 по 30.09.2024 становить: основний борг - 107 142, 42 грн., 3% річних у сумі 4 368, 32 грн., інфляційне збільшення у сумі 11 060, 62 грн., що разом становить 122 571, 35 грн.

Розрахунок виконано з урахуванням вимог закону та не викликає у суду сумнівів у його правильності.

Відповідач, в свою чергу, надані позивачем розрахунки не спростував, проте подав до суду квитанцію про сплату заборгованості у розмірі 11 784, 15 грн. за утримання будинків та прибудинкової території за період з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року, о/р - АДРЕСА_5 , а також квитанцію про сплату заборгованості у розмірі 10 140, 69 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.04.2024 року по 31.07.2025 року, о/р - АДРЕСА_5 .

Суд зауважує, що заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги виникла за період з 01.03.2017 по 30.09.2024, проте, відповідачем долучено квитанції про сплату заборгованості за період з 01.01.2024 по 31.07.2025 року.

Враховуючи викладене, суд частково приймає до уваги надані квитанції, а саме в частині сплати заборгованості за утримання будинків та прибудинкової території за період з 01.01.2024 року по 30.09.2024 у розмірі 7 070, 49 грн.

Водночас, надані відповідачем квитанції на підтвердження часткової сплати заборгованості за житлово - комунальні послуги в частині сплати заборгованості за період 01.10.2024 по 31.07.2025 року, суд не бере до уваги, оскільки зазначені платежі здійснені за період з жовтня 2024 року по липень 2025 року. При цьому, заборгованість за надані відповідачу послуги заявлена станом на 30.09.2024, а позовну заяву до суду подано у жовтні 2024 року.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Оскільки судом було встановлено, що позивач здійснює господарське відання, забезпечує обслуговування та надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, зокрема, будинку у АДРЕСА_4 якого зареєстрований відповідач, при цьому, останній зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконує, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню частково, а саме стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість: за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 115 500, 86 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір за звернення до суду з даним позовом у розмірі 3 028, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 12, 13, 76-81, 128, 133, 141, 174, 178, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість: за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 115 500, 86 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» судовий збір в сумі 3 028, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», , місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд.1;

ОСОБА_1 : АДРЕСА_6 .

Повний текст судового рішення складено: 06.04.2026 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА