Справа № 348/2504/25
Провадження № 22-ц/4808/555/26
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Девляшевського В.А., Пнівчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП БАНК» на рішення Надвірнянського районного суду від 23 січня 2026 року, ухвалене в складі судді Матолич В.В. в м. Надвірній, повний текст якого складено 28 січня 2026 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року АТ «ОТП БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.10.2018 між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК» було укладено Кредитний договір № _CARD.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1.

Однак, умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті.

Станом на 08.09.2025 заборгованість позичальника за Кредитним договором № _CARD становить 34 524,87 грн, з яких: 19 530,00 грн - непрострочене тіло кредиту, 2 480,46 грн - непрострочені відсотки; 9 765,04 грн - прострочене тіло кредиту; 2 749,37 грн - прострочені відсотки, 0 грн - пеня.

Таким чином позичальником було грубо порушено умови Кредитного договору № _CARD від 05.10.2018, а також норми чинного законодавства.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість за Кредитним договором № _CARD від 05.10.2018.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Надвірнянського районного суду від 23 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «ОТП БАНК» подало апеляційну скаргу. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи.

Вважає, що суд не надав належної правової оцінки представленим позивачем доказам: Кредитному договору № _CARD, паспорту споживчого кредиту, заяві-анкеті.

Вказує, що звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість № _CARD від 05.10.2018 в сумі 34 524,87 грн та судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що 05.10.2018 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , відповідно до умов якого позичальник отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Кредитного договору - кредит у розмірі 1 819,80 грн на придбання товару у продавця на строк до 05.10.2020 та відповідно до п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018) - кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту, початковий розмір якого становить 2 500,00 грн (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 36 місяців (з правом пролонгації).

При оформленні кредиту відповідач зобов`язалася сплатити позивачу також додаткові послуги банку, а саме: послуга «СМС+Довідка» у розмірі 300,00 грн. Проценти протягом строку дії кредитного договору нараховуються за фіксованою ставкою 0,01% річних.

Зміст договору відповідачу був зрозумілий, з його умовами вона повністю погодилася, що підтверджується її власноручним підписом в договорі.

Позивач стверджував, що заборгованість виникла внаслідок кредитних правовідносин між сторонами за користуванням кредитними коштами у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що передбачена умовами п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018).

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору визначено умови обслуговування кредитної лінії, а саме: відсоткова ставка за користування цими коштами у пільговий період - 0,01% річних, після закінчення пільгового періоду - 5% на місяць (розмір встановлений на дату подання заяви).

Вказує, що позивач належним чином та у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, надавши грошові кошти в оплату товару, а відповідач отримала товари, на які був оформлений кредит 05.10.2018, що підтверджується підписом у накладній № ФТНЧ-1160-25984415, договором купівлі-продажу від 05.10.2018 № ФТНЧ-1160-25984415 та актом прийому-передачі від 05.10.2018. також позивач у відповідності до вимог п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №_CARD від 05.10.2018) надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується Розрахунком заборгованості за договором № _CARD від 05.10.2018 та Звітом-рахунком (виписка про рух коштів по рахунку) за період з 10.12.2018 по 13.10.2023, в якому детально зазначено рух коштів на картці відповідача, встановлення кредитного ліміту, використання відповідачем коштів з кредитного ліміту, нарахування відсотків та погашення наявної заборгованості. Отже такий документ відображає внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також в ньому деталізовано виникнення боргових зобов`язань щодо Кредитного договору № _CARD від 05.10.2018.

Таким чином, невиконання відповідачем договірних зобов`язань є підставою для стягнення заборгованості та застосування передбачених договором і законом заходів відповідальності.

Суд першої інстанції не звернув увагу на положення п. 2 Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту до нього як обов`язкового документу, що містить повну інформацію про умови кредитування згідно ст.ст. 9, 12 Закону України «Про споживче кредитування». Паспорт споживчого кредиту у поєднанні із заявою-анкетою та кредитним договором є належним доказом укладення договору № _CARD від 05.10.2018.

У зв`язку з вищевикладеним вважає, що суд першої інстанції не врахував усі докази у їх сукупності та не мотивував відхилення наданих доказів.

Просить рішення від 23 січня 2026 року у справі № 348/2504/25 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція інших учасників справи

Відповідачка своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову в цій справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, справа є малозначною в силу прямої вказівки закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 05.10.2018 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , на підставі якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених Кредитним договором.

Відповідно до умов Кредитного договору № від 05.10.2018 відповідач отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Кредитного договору - кредит у розмірі 1 819,80 грн на придбання товару у продавця на строк до 05.10.2020 та відповідно до п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018) відкриття кредитної лінії із встановленим розміром кредитного ліміту. Кредитний договір підписаний відповідачем власноручно (а.с. 6а).

Згідно п. 1.1 Кредитного договору кредит видається у розмірі 1 519,80 грн на цільове використання кредиту: на придбання товару у продавця, у розмірі 300,00 грн - на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга: «СМС+Довідка». Загальний розмір кредиту 1 819,80 грн.

Доказом придбання товарів за кошти банку є Договір купівлі-продажу № ФТНЧ-1160-25984415 від 05.10.2018, Акт приймання-передачі товару/послуг від 05.10.2018, Видаткова накладна № ФТНЧ-1160-25984415 від 05.10.2018, де ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила отримання товарів за кошти Банку (а.с. 12, 13).

Заборгованість виникла у зв`язку з користуванням платіжною карткою, тобто на підставі п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018).

Відповідно до п. 2 Кредитного договору, попередньо ознайомившись із всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг AT «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018 (надалі - Заява-анкета), відповідач звернулася до AT «ОТП БАНК» із бажанням оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб.

Отже, відповідач звернувся до позивача із вимогою відкриття карткового рахунку, тим самим підписавши особисто Заяву-анкету про надання банківських послуг AT «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018 та безумовно прийняла пропозицію банку і погодився із тим, що Заява-анкета разом із Правилами користування карткою, Тарифами банку, Інформаційним листком складають Договір.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору банк відкриває позичальнику поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 разом із отриманням електронного платіжного засобу у вигляді картки МС GOLD, валюта рахунку - гривня. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць; впродовж пільгового періоду 0,01% на річних.

Згідно підписаного позичальником власноручно 05.10.2018 Паспорту споживчого кредиту (Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) сума ліміт кредитної лінії 2 500,00 грн (з можливістю збільшення відповідно до Кредитного договору); строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації) (а.с. 7).

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, Заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою (надалі - Правила), Інформаційного листка. Тарифами Банку, які розміщені на Офіційному сайті Банку (у розділі «Дебетні та кредитні картки»).

Відповідно до Звіту-рахунку за період з 09.10.2018 по 23.04.2025 ОСОБА_1 користувалася кредитним рахунком, оплачувала товари та послуги, знімала готівку, частково погашала заборгованість. Останнє погашення 07.01.2025 на суму 1 200,00 грн (а.с. 17-44).

Згідно розрахунку заборгованості у зв`язку із порушенням умов Заяви-анкети № _CARD від 05.10.2018 станом на 23.04.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» становить 3 4524,87 грн, з яких: 19 530,00 грн - непрострочене тіло кредиту, 2 480,46 грн - непрострочені відсотки; 9 765,04 грн - прострочене тіло кредиту; 2 749,37 грн - прострочені відсотки, 0 грн пеня (а.с. 45-52).

14.07.2025 АТ «ОТП БАНК» направило на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу сплатити 3 4524,87 грн заборгованості за Кредитним договором № _CARD від 05.10.2018 (а.с. 53).

Однак, така залишилася без виконання.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «ОТП БАНК» з метою отримання кредиту. сторони уклали один Кредитний договір № , відповідно до якого позивач надав відповідачу як кредит на придбання товару, так і відкрив кредитну лінію. Початковий розмір кредитного ліміту становив 2500,00 гривень. Однак, позов пред`явлено без належної конкретизації позовних вимог. Так, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № _CARD, хоча копії договору з таким номером суду не надано. Також у позовних вимогах не зазначено суму заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. А розрахунок заборгованості, наведений позивачем у обґрунтуванні позову, не відповідає умовам договору, який був укладений між сторонами.

Апеляційний суд не може погодитися із таким висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2018 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , відповідно до умов якого відповідач отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Кредитного договору - кредит у розмірі 1 819,80 грн на придбання товару у продавця на строк до 05.10.2020 та відповідно до п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018) відкриття кредитної лінії із встановленим розміром кредитного ліміту. Такий Кредитний договір підписаний відповідачем власноручно.

Заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла саме у зв`язку з користуванням платіжною карткою, тобто на підставі п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № _CARD від 05.10.2018).

Судом першої інстанції також встановлено, що позивач надав відповідачу як кредит на придбання товару, так і відкрив кредитну лінію; початковий розмір кредитного ліміту становив 2 500,00 гривень.

З огляду на викладене, висновки суду про те, що Договору № _CARD позивачем не надано, є помилковими та не відповідають матеріалам справи.

В Договорі зазначено, що за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць; впродовж пільгового періоду 0,01% на річних.

Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, містить дані про ліміт кредитної лінії 2 500,00 грн (з можливістю збільшення відповідно до Кредитного договору); строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації). Такий підписано ОСОБА_1 власноручно 05.10.2018. А твердження суду першої інстанції про підписання такого 05.10.2020 не відповідає вказаним доказам.

Відповідно до наданих суду звіту-рахунку (виписка про рух коштів по рахунку) відповідачки вбачається, що остання активно користувалася кредитом, оплачувала товари та послуги, знімала готівку, періодично вносила грошові суми на погашення кредиту, що також підтверджується розрахунком заборгованості. Тобто, ОСОБА_1 фактично виконувала умови укладених договорів.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо розміру отриманого та погашеного тіла кредиту за кредитним договором.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19).

В матеріалах справи наявні Звіт-рахунок (виписка про рух коштів по рахунку) та розрахунок заборгованості, в якому детально зазначено рух коштів на картці відповідача, використання відповідачем коштів з кредитного ліміту, нарахування відсотків та погашення наявної заборгованості.

Отже такі документи відображають внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також в них деталізовано виникнення боргових зобов`язань.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що звіт-рахунок та розрахунок заборгованості відповідають вимогам первинного документу, а тому є належними та допустимими доказами.

Факт користування відповідачем кредитними коштами та часткова сплата заборгованості за договором підтверджує факт укладення кредитного договору.

При цьому, відповідач не надала суду доказів, які б спростовували розрахунки заборгованості перед АТ «ОТП БАНК», не довела відсутність заборгованості за спірним договором.

Таким чином, встановивши вказані обставини справи, зокрема факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, колегія суддів вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед банком.

Щодо заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками за договором, то вони є складовою мінімального обов`язкового щомісячного платежу, які була зобов`язана вносити відповідач за умовами договору, і які певний час вносила, однак у подальшому перестала належним чином виконувати свої обов`язки, у зв`язку з чим заборгованість перейшла у прострочену.

На відміну від кредитних договорів, за якими загальний розмір кредиту надається відразу (одноразово), в договорі про надання споживчого кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку (за яким позичальник має можливість використовувати ліміт частинами з правом подальшого використання вільного залишку ліміту, а у разі повного повернення коштів до закінчення строку кредитування повторно отримати кредит (зняти кошти) або його частину в межах ліміту), розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені, а тому сукупна сума всієї заборгованості за тілом кредиту може включати в себе заборгованість за частиною кредиту, строк сплати якої не закінчився (поточне тіло кредиту), та/або заборгованість за частиною кредиту, яка не була повернута в обумовлений термін (прострочене тіло кредиту). При цьому, банк просить стягнути тільки непрострочене та прострочене тіло кредиту, непрострочені та прострочені відсотки.

І наведене спростовує висновки суду першої інстанції про те, що розрахунок заборгованості, наведений позивачем, не відповідає умовам договору, який був укладений між сторонами, не зазначення кредитного ліміту.

ОСОБА_1 розмір наявної у неї заборгованості жодним чином не спростовувала. Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надала.

Окрім того, здійснювала постійне користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості до січня 2025 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором наданим позивачем та звітом-розрахунком за період з 09.10.2018 по 23.04.2025.

Щодо висновків суду про відмову у задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено без належної конкретизації позовних вимог, то такі теж є безпідставними. Так, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № _CARD від 05.10.2018, яка відповідно до позову становить 34 524,87 грн, з яких: 19 530,00 грн - непрострочене тіло кредиту, 2 480,46 грн - непрострочені відсотки; 9 765,04 грн - прострочене тіло кредиту; 2 749,37 грн - прострочені відсотки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Щодо суті апеляційної скарги

У зв`язку із викладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Щодо судових витрат

Згідно зі статтею 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн та апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн, що разом становить 6 056,00 грн.

Згідно вимог пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП БАНК» задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 23 січня 2026 року скасувати, ухвалити нове.

Позов Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (, юридична адреса: вул. Жилянська, 43, м. Київ) заборгованість за Кредитним договором № _CARD від 05.10.2018 в сумі 34 524 (тридцять чотири тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн. 87 коп, з яких: 19 530,00 грн - непрострочене тіло кредиту, 2 480,46 грн - непрострочені відсотки; 9 765,04 грн - прострочене тіло кредиту; 2 749,37 грн - прострочені відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (, юридична адреса: вул. Жилянська, 43, м. Київ) 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання позову та за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: В.А. Девляшевський

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 01 квітня 2026 року.