У Х В А Л А

"30" березня 2026 р.

м. Київ

справа № 755/3245/26

провадження № 2/755/4725/26

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про зміну порядку розгляду справи, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання основного зобов`язання та визнання іпотеки припиненими,-

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2026 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання основного зобов`язання та визнання іпотеки припиненими, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником позивача ОСОБА_1 до суду подано письмове клопотання про зміну порядку розгляду справи, вказуючи на те, що основне зобов`язання, вимоги за яким позивач просить визнати припиненим, перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Представником відповідача не подано заяву про зміну порядку розгляду справи та не надано суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розглядумалозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищуєдвісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. (ч. 2 ст. 274 ЦПК України)

Як убачається із змісту ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року судом при визначенні порядку розгляду справи ураховано предмет її розгляду, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження ( ч. 4 ст. 274 ЦПК України), ураховано немайновий характер позовних вимог, дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, яку за правилами статей 19, 274, 279 ЦПК України доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін, роз`яснивши учасникам судового розгляду їх процесуальні права, відповідно до статті 274 ЦПК України.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Так, у рішенні від 25 квітня 2002 року ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «ВарелаАссаліно проти Португалії» («VarelaAssalino v. Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. Заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, згідно практики Верховного Суду, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім того, відповідно до змісту частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що ціна позову наявна виключно у позовах, де заявлені вимоги майнового характеру. У позовах немайнового характеру ціна позову не визначається.

Припинення зобов`язання загалом є немайновим спором, якщо предметом позову є визнання правовідносин припиненими без прямого перерозподілу майна чи коштів.

Слід зазначити, що до позовних вимог немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про зміну порядку розгляду справи, оскільки вищезазначений спір немайнового характеру віднесено до категорії справ незначної складності, для яких пріоритетним є швидке їх вирішення, та заявником у клопотанні про зміну порядку розгляду справи не зазначено об`єктивних підстав, необхідних для зміни встановленого судом порядку розгляду справи.

При цьому судом ураховано, що матеріали справи не містять заперечення з боку відповідача проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, процесуальний закон, зокрема, частина 4 статті 276 ЦПК України, не забороняє суду проведення розгляду справ не значної складності у спрощеному провадженні без виклику/повідомлення сторін.

При цьому, заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

Крім того, слід зазначити, що порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін не є порушенням процесуальних прав учасників справи щодо реалізації ними захисту процесуальних прав та дотримання принципу диспозитивності, оскільки судом відповідно до закону надано можливість учасникам справи надати письмові заяви по суті позову та письмові докази на підтвердження заявлених фактів.

Керуючись ст.ст. 19, 274, 277, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про зміну порядку розгляду справи, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання основного зобов`язання та визнання іпотеки припиненими,- залишити без задоволення.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет: http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган