Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/826/24
провадження №2/624/7/26
УХВАЛА

іменем України

селище Кегичівка 31 березня 2026 року

Кегичівський районний суд Харківської області, суддя Куст Н.М.,

справа №624/826/24,

найменування (ім`я) сторін:

позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 ,

представник позивача за первісним позов: ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом: ОСОБА_3 ,

суть вимог за первісним позовом: поділ спільного майна,

позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 ,

представник позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_4 ,

відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1

суть вимог за зустрічним позовом: про визнання боргу таким, що є спільним боргом подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішуються ухвалою.

В провадження надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання боргу таким, що є спільним боргом подружжя.

Ухвалою судді Кегичівського районного суду Харківської області Богачової Т.В. від 11 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03 жовтня 2024 року.

Ухвалою судді від 30 березня 2026 року заяву про самовідвід судді Богачової Т.В. у цій цивільній справі задоволено.

31 березня 2026 року згідно протоколу авторозподілу справу передано судді Куст Н.М.

31 березня 2026 року головуючою у справі суддею Куст Н.М. заявлено самовідвід від участі у розгляді даної справи на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки стороною у справі ОСОБА_1 з 23 березня 2026 року призначена на посаду секретаря Кегичівського районного суду Харківської області.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

З врахуванням викладеного вважаю, що з метою усунення сумнівів неупередженості та об`єктивності судді і для забезпечення суб`єктивної впевненості сторони і стороннього спостерігача в тому, що справа розглядатиметься незалежним і безстороннім судом, для усунення будь-яких зовнішніх проявів неупередженості суду, суд вважає доцільним задовольнити заяву про самовідвід.

Керуючись ст. 36,39,40,259,260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Куст Наталії Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання боргу таким, що є спільним боргом подружжя - задовольнити.

Передати справу до канцелярії суду для розподілу у порядку, установленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.М. Куст