Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
201/4351/24: Окремі процесуальні питання; Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).
Надіслано судом: 03.04.2026. Зареєстровано: 04.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Номер судового провадження: 4-с/201/30/2026
Справа № 201/4351/24
Провадження № 4-с/201/30/2026
У Х В А Л А

30 березня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Головко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність органу примусового виконання Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2026 до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність органу примусового виконання Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заінтересована особа ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог скарги, заявник посилалась на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року у справі №201/4351/24 постановлено стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дітей ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 16 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Державним виконавцем 20.01.2025 було відкрите виконавче провадження № 76831474 про стягнення аліментів на підставі виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення у справі №201/4351/24.

Постановою державного виконавця від 27.01.2026 до боржника застосований штраф 20% від суми заборгованості (608265,08 грн), який склав 121653,02 грн.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною з огляду на те, що Листом до відділу ДВС додатково повідомлено, що рішенням Соборного районного суду від 23.05.2025 у справі №201/1655/25 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення виплати аліментів, яка виникла за період з 16.04.2024 по 31.12.2025.

Постановою апеляційного суду розмір пені був зменшений через відсутність вини боржника, водночас період прострочення залишився без змін. Таким чином, до боржника судом вже застосована передбачена законом відповідальність за прострочення виплати аліментів, яка виникла за період з 16.04.2024 по 31.12.2025.

Відповідно, застосовувати за той же період додатковий штраф в розмірі 20% від суми заборгованості неприпустимо.

Отже скаржник просить суд визнати дії державного виконавця з цього приводу протиправними та скасувати постанову щодо винесення штрафу.

Представник заявника надав заяву про розгляд заяви в його відсутності.

Державний виконавець надав заяву в якій заперечував проти задоволення скарги посилаючись на той факт, що станом на час розгляду скарги заборгованість зі сплати аліментів та її розмір заявником не оскаржувався та заборгованість не погашена, жодних дій спрямованих на виконання вимог виконавчого документа боржником не здійснено, відтак просив відмовити в задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_2 також надав заяву в якій заперечував проти задоволення скарги посилаючись на те що постанова державного виконавця правомірна та винесена згідно вимог діючого законодавства без порушення прав ОСОБА_1 , а скарга безпідставна та обґрунтована не належними посиланнями на докази, які не можуть бути підставою скасування постанови державного виконавця, відтак просив відмовити в задоволенні скарги.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2024 року у справі №201/4351/24 постановлено стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дітей ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 16 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Державним виконавцем 20.01.2025 було відкрите виконавче провадження № 76831474 про стягнення аліментів на підставі виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення у справі №201/4351/24.

Постановою державного виконавця від 27.01.2026 до боржника застосований штраф 20% від суми заборгованості (608265,08 грн), який склав 121653,02 грн.

Рішенням Соборного районного суду від 23.05.2025 у справі №201/1655/25 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення виплати аліментів в розмірі 104760,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2025 розмір пені було зменшено до 27720,00 грн.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до частин 1, 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень визначено порядок здійснення виконавче провадження та обов`язки приватного виконавця.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно із ч.4 ст. 155 СК ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності.

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Одним із видів відповідальності за прострочення сплати аліментів є стягнення неустойки. Відповідно до положень статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Суди дотримуються позиції, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Одночасно з цим, штраф накладений виконавцем є засобом процесуального примусу та має превентивний характер який направлено на стимулювання виконання рішення та/або за ухилення від виконання рішення без поважних причини або перешкоджання його виконання або зловживання правами, а відтак штраф та неустойка (пеня) не є тотожними стягненнями та направлені на забезпечення досягнення різної мети.

Таким чином, в разі стягнення судом пені у разі виникнення заборгованості, застосування штрафу за частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" не є порушенням, бо це не призводить до подвійної відповідальності за одне порушення, оскільки має різни правову природу та практика Верховного Суду, на яку посилається скаржник, є не релевантною у даному випадку.

ОСОБА_1 не надано суду доказів відсутності в неї заборгованості по сплаті аліментів, отже суд позбавлений можливості скасувати накладення штрафу, застосоване постановою від 27.01.2026 у межах виконавчого провадження № 76831474, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, а тому, ці витрати не відшкодовуються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.76-81, ч. 2 ст. 247, ст.ст.260, 353, 447,448, 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність органу примусового виконання Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заінтересована особа ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Батманова

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...