ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Красвітної Т.П., Макарова М.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Городничої Валентини Сергіївни та Красвітної Тетяни Петрівни по цивільній справі №175/12925/24 за позовом Асоціації «Об`єднань співвласників багатоквартирних будинків «Олімпік-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду, у зв`язку з розглядом заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року, перебуває вищевказана цивільна справа.

21.01.2026 року у судовому засіданні ОСОБА_1 було заявлено відвід суддів, а саме головуючого судді Городничої В.С. та судді Красвітної Т.П., в обґрунтування якої зазначив, що він не довіряє вказаним суддям у зв`язку з тим, що вони приймали участь у розгляді його апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року у даній справі та винесли необґрунтоване рішення, а тому вважає їх упередженими.

Так, статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Виходячи з наведеної норми закону та заявлення відводу суддів пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про розгляд даного питання у тому ж складі суду без передання іншому судді.

Проаналізувавши доводи заяви про відвід суддів, а саме головуючої судді Городничої В.С. та судді Красвітної Т.П., колегія суддів відхиляє зазначені вище посилання заявника як на обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суду при розгляді даної справи, з огляду на наступне.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з тим, доводи відводу ОСОБА_1 зводяться до незгоди заявника з процесуальним рішенням постановленим в рамках даної справи, що в розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних, перелічених у ст.ст. 36-37 ЦПК України, підстав для відведення суддів, а саме головуючого судді Городничої В.С. та судді Красвітної Т.П., встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, а тому відсутні правові підстави для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 33, 36-41 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Городничої Валентини Сергіївни та Красвітної Тетяни Петрівни по цивільній справі №175/12925/24 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені «21» січня 2026 року.

Повний текст ухвали складено «26» січня 2026 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: Т.П. Красвітна

М.О. Макаров