Справа №333/1432/26
Провадження №2/333/2430/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №_CARD від 20.11.2019 року в розмірі 48 917,73 грн, а також судових витрат - 2662,40 грн., та витрат на правничу допомогу у розмірі - 7000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 20.11.2019 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №_CARD, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти розміром 25 000,00 грн.

15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу №15/03/24, у відповідності до якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором №_CARD від 20.11.2019. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі заборгованості 48 917,73 грн, яка складається з: 25 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 23 917,73 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам вищезазначеного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав. Після відступлення прав вимоги за цим договором відповідачем не здійснювалось платежів на погашення заборгованості. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 48 917,73 грн, судові витрати зі сплати судового збору розміром 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу розміром 7 000,00 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу час 15 днів для скерування до суду відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали суду.

Також дані РНОКПП відповідача внесені у обліково-статистичну картку в програмі документообігу загальних судів «Д-3», що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи в застосунку «Дія».

13 березня 2026 року на адресу Комунарського районного суду м.Запоріжжя повернувся конверт з рекомендованим повідомленням та ухвалою суду від 09.02.2026 року, який було скерована на адресу місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 .

Крім цього, суд здійснював повідомлення відповідача шляхом направлення на його електронну адресу вказану в позовній заяві - e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвали суду від 09.02.2026 року.

З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідача, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи.

Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку.

Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

20.11.2019 між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем в було укладено кредитний договір №_CARD, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 25000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом - 3 % на місяць на строк 24 місяці.

Також, 20.11.2019 відповідач ознайомився з графіком платежів за договором та паспортом споживчого кредиту від АТ «ОТП БАНК» №_CARD.

З виписки по рахунку відповідача випливає, що після придбання товару відповідач також користувався встановленим на картку кредитним лімітом, періодично здійснював погашення кредиту та відсотків.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з умовами укладеного кредитного договору, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Разом із тим, у зв`язку з тим, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, кредитором нараховано заборгованість за кредитним договором №_CARD від 20.11.2019 у загальному розмірі 48 917,73 грн, яка складається з: 25000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 23917,73 грн - сума заборгованості за відсотками.

15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу №15/03/24, у відповідності до якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором №_CARD від 20.11.2019.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі заборгованості 48 917,73 грн, яка складається з: 25000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 23917,73 грн - сума заборгованості за відсотками.

На підтвердження виконання умов договору факторингу позивачем надано копії актів приймання - передачі реєстрів боржників від 15.03.2024 року платіжні інструкції кредитового переказу коштів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач висував заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України.

В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором від 20.11.2019, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаним договором.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості розміром 48917,73 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка М. Е. та ФОП ОСОБА_2 ; копія детального опису робіт (наданих послуг) на суму 7 000,00 грн;

копія акту надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.11.2025, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», тривалістю 1 година на суму 2 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, тривалістю 2 години на суму 4 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові заяви), тривалістю 0,5 годин на суму 500,00 грн; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням, тривалістю 0,5 годин на суму 500,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.

Вивчивши надані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 7 000,00 грн.

Крім того, згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2 662,40 грн.

Суд зазначає, що під час розгляду справи права відповідача порушені не були, а провадження здійснювалося з дотриманням принципів змагальності сторін та рівності учасників процесу, передбачених статтями 12, 13 ЦПК України.

Відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження. Судом вжито всіх передбачених законом заходів для забезпечення його участі у справі та реалізації права на захист.

Справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів. Позивач довів обставини, на які посилався, тоді як відповідач своїм правом на подання заперечень не скористався. Отже, рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального закону та без порушення прав відповідача.

Керуючись ст.ст.530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 137, 141 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (04212, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ-42649746) заборгованість за кредитним договором №_CARD від 20.11.2019року у загальному розмірі - 48 917 (сорок вісім дев`ятсот сімнадцять) гривень 73 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (04212, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ-42649746), 2662 гривні 40 копійок судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 31.03.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська