Справа № 585/4725/25
Номер провадження 2/585/1990/25
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Зубко К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2025 у справі №585/4725/25,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду (погашення заборгованості) у справі за позовом ТОВ «Коллект центр» до неї про стягнення кредитної заборгованості, строком на 24 місяці. Подану заяву мотивує тим, що має вкрай скрутне матеріальне становище, не має постійного місця роботи та стабільного доходу. На її утриманні перебуває малолітня дитина, яка має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного догляду. Через стан здоров`я дитини вона не має можливості працевлаштуватись та отримувати стабільний дохід. Також посилається на воєнний стан та складну безпекову ситуацію у Сумській області.

До суду сторони не з`явились, про час і місце розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У п. 9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо). Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2025 стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 4245773 про надання споживчого кредиту від 31.05.2021 року у розмірі 25869 (двадцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 34 коп., 1669 (одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) грн. 71 коп. судового збору та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу . Рішення суду набрало законної сили 09.03.2026 та підлягає виконанню.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 суд, перш за все, враховує положення ч.5 ст.435 ЦПК України, відповідно до яких відстрочення та розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Так, законом встановлено чітке обмеження строку, на який може бути надано розстрочку чи відстрочку виконання судового рішення, що становить не більше одного року з дня ухвалення рішення суду.

Суд також враховує, що такі заходи як розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення.

Суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19 та від 03 вересня 2020 року у справі № 905/30/16.

Посилання на скрутне матеріальне становище заявника, стан здоров`я її дитини та не можливість працевлаштування і отримання у зв`язку з цим стабільного доходу, свідчать про винятковість причин невиконання рішення суду та можуть у даному випадку бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, з урахуванням вимог ч.5 ст. 435 ЦПК України, не більше ніж на 12 місяців з дня ухвалення рішення.

При цьому, рішення суду, про розстрочення виконання якого подано заяву, ухвалене 24.12.2025. Станом на день розгляду заяви минуло три місяці з дня його ухвалення. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність розстрочити виконання рішення суду строком на 9 місяців (12 місяців - 3 місяці) рівними частинами, а саме: ОСОБА_1 зобов`язана щомісячно сплачувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» грошові кошти у розмірі 3226 грн. 56 коп. ((25869,34 + 1669,71 + 1500 ) : 9 =3226,56).

На переконання суду стягнення грошових коштів щомісячно у вищевказаному розмірі не буде порушувати права Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на своєчасну та у повному обсязі виплату заборгованості за рішенням суду.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2025 у справі №585/4725/25 задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2025 року у справі №585/4725/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 4245773 про надання споживчого кредиту від 31.05.2021 року у розмірі 25869 (двадцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 34 коп., 1669 (одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) грн. 71 коп. судового збору та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу, строком на дев`ять місяців з дня набрання ухвали законної сили, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 3226 (три тисячі двісті двадцять шість) грн. 56 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Роменського міськрайонного суду В. І. Євтюшенкова