Справа № 149/2590/25
Провадження № 22-з/801/42/26
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Рибчинський В. П.
01 квітня 2026 рокуСправа № 149/2590/25м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів: Голоти Л.О., Оніщука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Козюми Д.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Зубаня Олександра Олександровича на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2025 року, -
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5 838 (п`ять тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 77 (сімдесят сім) копійок та моральну шкоду в розмірі 98 735 (дев`яності вісім тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4 920 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять гривень). Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 191 (одна тисяча сто дев`яносто одна) гривня 80 (вісімдесят) копійок. Частину судового збору в розмірі 19 (дев`ятнадцять) грн. 40 (сорок) коп. компенсовано за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 березня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Зубаня Олександра Олександровича залишено без задоволення. Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2025 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 000 грн на професійну правничу допомогу.

19 березня 2026 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, обґрунтована тим, що 11 березня 2026 року адвокатом Поворознюком Б.М. було подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, яка не вирішена апеляційним судом під час розгляду справи.

31 березня 2026 року представник ОСОБА_2 адвокат Зубань О.О. подав клопотання про зменшення судових витрат, мотивувавши його тим, що справа є нескладною, а заявлені витрати на оплату послуг адвоката є завищеними, що не відповідає принципам та критеріям розумності, справедливості та пропорційності, у зв`язку з чим просить зменшити розмір витрат з 3 000 грн до 1 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із змісту частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 775/9215/15ц). Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, представник позивачки - адвокат Поворознюк Б.М. визначив розмір судових витрат на професійну правничу допомогу за участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції в сумі 3 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано суду договір про надання правничої допомоги від 07.03.2026 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Поворознюком Б.М., фіскальний чек № від 07.03.2026 року, ордер про надання правничої (правової) допомоги.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

Із урахуванням конкретних обставин суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (постанова Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Вінницького апеляційного суду від 18 березня 2026 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 000 грн на професійну правничу допомогу, а саме за складання та подання відзиву на апеляційну скаргу.

За таких обставин, витрати на правничу допомогу за участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн, на переконання колегії суддів апеляційного суду є неспівмірними із складністю даної справи та виконаними адвокатом об`ємом роботи, витраченого часу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, а тому приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн, який буде відповідати критерію розумності, виваженості, пропорційності та справедливості.

Враховуючи зазначені обставини, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе частково задовольнити заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Поворознюка Б.М. у цій справі та ухвалити додаткове рішення про відшкодування судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок вчинення кримінального правопорушення, додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук