Провадження № 2-з/643/27/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Салтівський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Майстренка О.М., за участю секретаря судового засідання-Полчанінової А.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору недійсним, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору недійсним.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача подала клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати з ТСЦ №3245 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях копію електронного договору купівлі-продажу №3245/2025/5785007 від 04.12.2025 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі якого відчужувався транспортний засіб-автомобіль FORD MUSTANG білого кольору номерні знаки НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 разом з документами ,доданими сторонами до цього договору та до договору купівлі-продажу №3245/2024/4656969 від 04.06.2024 року спірного автомобіля , тобто починаючи з 04.06.2024.

Крім того, представник позивача подала клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб: автомобіль FORD MUSTANG білого кольору номерні знаки НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 . Заява про забезпечення позову мотивована тим, що спірний автомобіль може бути відчужений протягом судового розгляду ,вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Представник відповідача Островерх О.Р. проти клопотання представника позивача про витребування доказів не заперечував , проти клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль заперечував, вважав його необґрунтованим належними та допустимими доказами та таким , що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про зупинення розгляду справи в порядку статті 251 ЦПК України, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач є залученим до складу Збройних Сил України за призовом під час мобілізації.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч.3 ст.84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно ч.6 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

На підставі викладеного, беручи до уваги відсутність можливості у представника позивача самостійно подати докази та враховуючи їхню значимість для повного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає можливим задовольнити клопотання представника позивача про витребування доказів.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Згідно частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Враховуючи викладене, з наведених у заяві представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору недійсним , та заявлений представником позивача захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе забезпечити позов до набрання законної сили рішенням суду у справі за вищевказаним позовом ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України, або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі №754/947/22, яка наголошує, що суди під час дії воєнного стану мають виходити з того, що Збройні Сили України та інші військові формування автоматично вважаються переведеними на воєнний стан. Тому для застосування пункту частини першої статті 251 ЦПК України не потрібно додаткових підтверджень цього факту. Належним доказом для зупинення провадження є документи, що підтверджують перебування особи на військовій службі-військовий квіток, наказ командира тощо.

З наданої представником відповідача довідки № 22/153 від 07.03.2026 форми 5, яка видана командиром військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 .

Беручи до уваги факт проходження відповідачем ОСОБА_2 військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, та наявність волі військовослужбовця щодо зупинення продовження розгляду справи, а також враховуючи, що зупинення провадження у даному випадку є обов`язком суду, суд дійшов висновку, що провадження по справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.81,84 ст.ст. ч. 1 ст. 149, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1 ст. 157, 251, 260, 263, 353 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів та про забезпечення позову-задовольнити.

Витребувати з ТСЦ №3245 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівських областях копію електронного договору купівлі-продажу №3245/2025/5785007 від 04.12.2025 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі якого відчужувався транспортний засіб-автомобіль FORD MUSTANG білого кольору номерні знаки НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 разом з документами ,доданими сторонами до цього договору та до договору купівлі-продажу №3245/2024/4656969 від 04.06.2024 року спірного автомобіля , тобто починаючи з 04.06.2024.

Витребувані даною ухвалою документи надіслати на адресу Салтівського районного суду міста Харкова (61153, м. Харків пр. Ювілейний, 38-Є), судді Майстренко О.М. протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «FORD MUSTANG білого кольору номерні знаки НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаного автомобілю.

Заходи зустрічного забезпечення не вживати.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 23.03.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явленням ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки, тобто - до 23.03.2029.

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 11 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копії ухвали про забезпечення позову для виконання направити заявнику для відома та Територіальному сервісному центру МВС України №6341 (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26, e-mail: ) для виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Клопотання представника відповідача -задовольнити .

Зупинити провадження у справі № 643/23707/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, визнання договору недійсним до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зобов`язати ОСОБА_2 негайно повідомити суду про припинення перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Майстренко О.М.