31.03.2026 Провадження по справі № 2-о/940/18/26
Справа № 940/426/26
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Самсоненка Р.В.

за участю секретаря судових засідань Зіп`юк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Тетіївського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 31.08.1982 року на російській мові на ( ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить їй.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про призначення пенсії за віком. Для призначення песії вона подала трудову книжку серії НОМЕР_1 від 31.08.1982. Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області № 5088/03-16 від 27.02.2025 їй відмовлено в призначенні пенсії, так як до страхового стажу не зараховано, зокрема, періоди роботи протягом серпня 1982 року листопада 2005; отримання допомоги по безробіттю з 10.11.2005 по 04.11.2006, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 31.08.1982, оскільки на титульній сторінці зазначено ім`я « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним особи « ОСОБА_5 » (російською мовою). Крім того, в підставах внесення запису щодо змін прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_6 » (російською мовою) зазначено свідоцтво про шлюб, яке не прийнято до уваги.

За таких обставин заявник змушена звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Порхун О.П. у судове засідання не прибула, до суду надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі заявника та її представника, заяву підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області у судове засідання не прибув, до суду надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та врахувати при розгляді справи пояснення від 26.03.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 29.12.2005 Тетіївським РВ ГУМВС України в Київській області, прізвище, ім`я та по батькові заявника « ОСОБА_1 », дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 6-10).

Із копії нотарільно посвідченого перекладу свідоцтва про народження заявника з російської на українську мову, вбачається, що її вказано як « ОСОБА_7 », народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 20).

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 встановлено, що 20.08.1983 року ОСОБА_8 уклав шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 18).

Із копії трудової серії НОМЕР_1 , заповненої 31.08.1982 року виданої російською мовою на ім`я « ОСОБА_3 » встановлено, що ім`я « ОСОБА_4 » написано російською мовою без м`якого знаку «ъ», ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, у трудовій книжчі міститься запис про зміну прізвища із « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_6 » (російською мовою) на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 20.08.83 ( а. с. 11-17).

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області № 5088/03-16 від 27.02.2025 заявниці відмовлено в призначенні пенсії, так як до страхового стажу не зараховано, зокрема, періоди роботи протягом серпня 1982 року листопада 2005; отримання допомоги по безробіттю з 10.11.2005 по 04.11.2006, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 31.08.1982, оскільки на титульній сторінці зазначено ім`я « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним особи « ОСОБА_5 » (російською мовою) ( а. с. 68).

Із архівної довідки за запит заявника № 04-06/133 від 25.03.2025 виданої КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради встановлено, що у документах архівного фонду - 95 «Сільське акціонерне товариство «Скибинці» за документами: книгами обліку розрахунків по оплаті праці працівників АТ «Скибинці» .. за період з 1995 року по 1996 рік….за період з 1997 по 2001 рік, проходить « ОСОБА_1 ». Ціж періоди роботи та підприємство відповідають записам у трудовій книжці ( а. с. 23).

Із архівної довідки за запит заявника № 04-06/134 від 25.03.2025 виданої КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради встановлено, на підтвердження нарахування заробітної плати за період з 1995 по 1996 рік вказано що працівник у відомостях про кількість фактично нарахованої помісячно заробітної плати вказана як ОСОБА_1 ( а. с. 24).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Листом Верховний Суд України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Також, відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 31.08.1982 року виданої російською мовою на ім`я « ОСОБА_3 » встановлено, що ім`я « ОСОБА_4 » написано російською мовою без м`якого знаку «ъ», ІНФОРМАЦІЯ_1 , що створює перешкоди для заявника в оформленні пенсії.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжкає основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Відповідно до пункту 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Належність трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 31.08.1982 року, заявнику підтверджено копією її свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб та копією паспорта громадянина України.

Зібрані у справі докази, письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне заявнику для оформлення і призначення пенсії, а остання позбавлена можливості підтвердити даний факт у інший спосіб.

Отже, встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 259, 260, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 31.08.1982 року на російській мові на «( ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Р.В. Самсоненко