Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/258/26
Єдиний унікальний №733/213/26
Рішення

Іменем України

01 квітня 2026 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючогосудді - Вовченка А.В.

за участю секретаря Мошенець Л.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно

установив:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Сакун І.А. звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , належний померлому ОСОБА_2 посилаючись на те, що починаючи з 1999 року і до дня смерті останнього, вона проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підтримували в належному стані будинок та прибудинкову територію, вели спільне господарство, турбувались один про одного, тобто вони фактично проживали однією сім`єю, мали спільний побут та бюджет. Після смерті ОСОБА_2 вона одноосібно займалася організацією поховання. Із метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до державного нотаріуса Ічнянської ДНК , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підтверджуючих документів щодо родинних відносин та правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зважаючи на неможливість позивачкою оформити спадкові права на вказане вище спадкове майно, остання також просить встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, починаючи з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ,тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою судді від 10 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, якою також витребувано від державного нотаріуса Ічнянської ДНК копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , витребувано від Іржавецького старостинського округу копію заповіту, складеного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

У підготовче засідання позивачка та її представник не з`явились , в заяві просили розгляд справи здійснювати безїх участі, подану позовну заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подано клопотання, в якому просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельних ділянок , розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно Акта №01 від 27 січня 2026 року по факту проживання ОСОБА_1 встановлено, що починаючи з 1999 року по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а саме: тримали худобу, обробляли городи, підтримували в належному стані будинок та прибудинкову територію, тобто були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_2 на місцевому цвинтарі. (а.с. 13).

Відповідно до довідки відділу «ЦНАП» Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області № 07.1-15/472 від 26.10.2025 року, ОСОБА_2 на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним була зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно довідки КП «Архітектура Ічнянщини» Ічнянської міської ради , станом на 31.12.2012 року по даним обліку реєстрації документів на право власності на домоволодіння, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване (а.с. 8).

15.09.2025 року на ім`я позивачки виготовлений технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 9-13).

Відповідно до виписки із погосподарської книги №3 Іржавецького старостинського округу на 2021-2025 роки стор.70-72 житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 (а.с.8).

Як вбачається з копії спадкової справи № 246/2025, заведеної державним нотаріусом Ічнянської ДНК 12 листопада 2025 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 . Спадкодаець на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебував, осіб, які б мали право відповідно до ст.74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності немає. (а.с. 32-36).

Із листа державного нотаріуса Ічнянської державної нотаріальної контори № 41/02-14 від 03 лютого 2025 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно та не наданням підтвердження наявності факту родинних відносин між нею та ОСОБА_2 або факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (а.с. 13).

Із наданої інформації Іржавецького старостинського округу №02-03/23/8 від 04.03.2026 року на запит суду надати копію заповіту, складеного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неможливо ,оскільки відповідні матеріали та архівні документи до старостинського округу на зберігання не передавалися, їх доля невідома.

Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно з роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2ст. 3 СК України сімєю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

Як встановлено пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3 червня 1999 року № 5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та ін.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц та від 28.05.2021 у справі №182/653/17 та зазначено, що для набуття права на спадкування за законом на підставістатті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання членом сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази та враховуючи викладені обставини, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується факт того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , які мали спільні права та обов`язки, починаючи з 1999 року і по день смерті останнього.

Встановлення даного факту необхідно позивачці для оформлення спадщини, яка відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , який встановити іншим шляхом неможливо.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом четверної черги прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , оскільки подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутнівстю правовстановлюючих документів на житловий будинок, а тому слід визнати за позивачкою право власності у порядку спадкування на зазначене нею спадкове майно.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 1216, 1217, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними

будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 .

Відповідач: Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області, місце розташування: площа Шевченка, 1,м.Ічня Прилуцький район, Чернігівська область, .

Повне судове рішення складено та підписано 01 квітня 2026 року.

Суддя А. В. Вовченко