23 березня 2026 року місто Чернігів
Справа №751/1229/26
Провадження №2/751/1354/26
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.
секретаря судового засідання Стрижак В. П.
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
відповідач - ОСОБА_1
представник позивача - Галіч Жанна Володимирівна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,
І. Стислий виклад позиції позивача
ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 110 800,00 грн. (а.с.1-4).
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 11 лютого 2026 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву відповідач не подав.
З урахуванням вищевикладеного судом 23.03.2026 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_1 18.11.2024 була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії №222904219 від 20.08.2024, який станом на 18.11.2024 був діючий (а.с.7).
Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.08.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України (а.с.39-41).

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.11.2025, вирок в частині призначення додаткового покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_1 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. (а.с. 42-46)

Вироком встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 год 42 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Чернігові по вул. Івана Мазепи у напрямку від вул. Пантелеймонівська до вул. О. Мацієвського. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху, розташованого біля будинку № 43 по вулиці Івана Мазепи у м. Чернігові, проявив неуважність, відволікся від керування транспортним засобом, відповідно, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, а саме появу у межах нерегульованого пішохідного переходу пішохода ОСОБА_2 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину дороги у межах нерегульованого пішохідного переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на місці події внаслідок масивної крововтрати, що виникла внаслідок отриманої політравми.

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Відповідно копії довідки про причину смерті, ОСОБА_2 померла у зв`язку із політравмою із залученням декількох ділянок тіла (а.с. 18).

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначений - ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_5 (а.с. 19).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_5 , змінила прізвища після одруження на ОСОБА_5 (а.с. 20).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 33).

Згідно з угодою про припинення зобов`язання переданням відступного, укладеною 27.01.2025 між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_7 (на підставі довіреності від 17.01.2025), сторони з метою врегулювання страхового випадку - ДТП, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 222904219, досягли згоди про те, що загальний розмір страхового відшкодування відповідно до п. 27.2, 27.3, п. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»« за шкоду, пов`язану із смертю ОСОБА_2 , складає 110 800 грн. (а.с. 13).

На підставі заяви по полісу № ЕР/222904219 (а.с.14), розрахунку страхового відшкодування (а.с.10-11), розрахункової квитанції СПД ОСОБА_8 , квитанції до прибуткового касового ордера ФОП ОСОБА_9 , фіскального чеку ТОВ «АТБ-Маркет», фіскального чеку від 19.11.2024 та страхового акту №ОЦВЗ-М-25-33-1625/1 (а.с.9, 29-32), ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило ОСОБА_7 страхове відшкодування на суму 110 800 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 5337 від 27.01.2025 (а.с.8).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зверталося з регресною вимогою від 21.11.2025 (а.с.12) до відповідача щодо сплати 110 800 грн, але кошти до цього часу не сплачені.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» ( в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до абзацу «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 порушив ПДР України. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді встановлена вироком суду.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України.

Відповідачем не спростований розмір страхового відшкодування.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача у вчиненні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти, вказують на те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» після проведення страхового відшкодування, набуло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 , а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3 328,00 грн (а.с.5), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-288, 354, 355 ЦПК України, ст. 11, 990, 1187, 1191 ЦК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» 110 800 (сто десять тисяч вісімсот) грн 00 коп шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 27.03.2026.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (місцезнаходження: вул. Здолбунівська, буд.7-д м. Київ, 02081, )

Відповідач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н. В. Маслюк