РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У грудні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» через систему «Електронний суд» звернулось суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 160297 від 12.11.2024 в розмірі 12368,97 грн. та понесені судові витрати, які складаються із 2422,40 грн. судового збору та 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Як на підставу позовних вимог вказано, що 12.11.2024 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредітплюс»» (далі - ТОВ «ФК «Кредітплюс») укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису кредитний договір №160297, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 14118,00 грн., який зобов`язався повернути на умовах, передбачених цим договором.

16.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредітплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 16042025, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № № 160297 від 12.11.2025 .

Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань утворилася заборгованість в розмірі 12668,97 грн., з якої 11765,18 грн. заборгованість по тілу кредиту; 2,79 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 601,00 грн. заборгованість за комісією та 300,00 штрафними санкціями (пеня, штрафи).

Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за винятком 3200,00 грн. штрафу/пені.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 26.12.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» відомості про емітента платіжної картки відповідача та перерахування на неї суми кредиту.

Ухвалою суду від 12.02.2026 повторно витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» відомості про емітента платіжної картки відповідача та перерахування на неї суми кредиту.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Правом на надання відзиву відповідач не скористався.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 12.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Кредіплюс» із заявою на видачу кредиту № 100698720.

12.011.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №100698720 (індивідуальна частина), підписаний сторонами, у тому числі відповідачем ідентифікатором «8bd4a885», час 12.11.2014 15:16:47.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 14118,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 11987,49 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №143032 від 10.06.2024, укладеним з кредитодавцем; у розмірі 12,81 грн. на номер рахунку/картку позичальника НОМЕР_1 у національній валюті; у розмірі 2117,70 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з пунктом 2.5 індивідуальної частини (підпункт 2.2.1 договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в пункті 2.6, цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний (пункт 2.3 договору).

Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (пункт 2.4 договору).

Комісія за надання кредиту складає 2117,70 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день складання цього договору за ставкою 15,00% від загальної суми за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено підпунктом 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (пункт 2.5 договору).

Загальний строк кредитування за цим договором складає 181 днів з 12.11.2024 (дата надання кредиту) по 12.05.2025 (пункт 2.6).

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 2127,84 грн. (пункт 2.7 договору).

Денна процентна ставка складає: 2127,84 грн. / 14118,00 грн. / 181 днів * 100% = 0,0833 % / день (підпункт 2.7.1 договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 77,58 % річних (пункт 2.8 договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 16245,84 грн. (підпункт 2.9.1 договору).

Розділом VII кредитного договору є реквізити сторін, зокрема, позичальника: ПІБ ОСОБА_1 ; паспорт: серія № НОМЕР_2 , виданий 4812, 18.02.2019; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ; фінансовий номер: ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; № рахунок/картки: НОМЕР_1 .

Додатком до договору про споживчий кредит №160297 від 12.11.2024 є Графік платежів за кредитним договором та паспорт споживчого кредиту.

Довідкою про проведення взаємозаліку від 03.11.2025 № 3944/03-12, наданої ТОВ «ФК «Кредіплюс» позивач підтвердив, що первісним кредитором сума кредиту 14118,00 грн. була перерахована на рахунок позичальника в розмірі 12,81 грн., на погашення заборгованості за договором № 143032 від 10.06.2024 - 11987,49 грн., комісії 2117,70 грн.

Виконання ТОВ «ФК «Кредіплюс» грошових зобов`язань з перерахування грошових коштів на рахунок відповідача підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 19.02.2026 № 20.1.0.0.0/7 260216/57855-БТ, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів, згідно якої на ім`я відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_4 .

Відповідно до наданої банком виписки за договором № б/н за період 12.11.2024 17.11.2024 зарахування грошових коштів на рахунок відповідача в розмірі 12,81 грн. здійснено 12.11.2024 на карту № НОМЕР_4 , що відповідає умовам кредитного договору щодо розподілу розміру наданого кредиту.

Набуття прави вимоги за кредитним договором позивач підтвердив договором факторингу № 16042025 від 16.04.2025, укладеним між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал».

Згідно витягу з Реєстру прав вимог № 1 від 16.04.2025 позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 160297 від 12.11.2024 на загальну суму 12668,97 грн., з якої 11765,18 грн. заборгованість по кредиту, 2,79 грн. по відсоткам, 601,00 грн. по комісії та 300,00 грн. штрафам/пені.

Із наведеної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 12368, 97 грн., тобто за винятком 300,00 грн. штрафам/пені.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.

Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що кредитний договір відповідачем укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора шляхом його підписання накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний відповідачем.

Отже, укладення договору відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та підтверджує виникнення між його сторонами кредитних правовідносин.

Тому враховуючи доведення позивачем набуття прав вимоги до відповідача за кредитним договором, а також порушення позичальником грошових зобов`язань із повернення кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову про стягнення заборгованості по кредиту 11765,18 грн., відсоткам 2,79 грн. та комісії 601,00 грн., які нічим не спростовано.

Так як позов задоволено повністю, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 7000,00 грн., суд враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України та бере до уваги складність справи, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви, а також критерії розумності і співмірності.

При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, невеликий обсяг наданих доказів у справі та її розгляд в порядку спрощеного провадження, а також врахування необхідність дотримання критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи в суді є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 160297 від 12.11.2024 в загальному розмірі 12368,97 грн. (дванадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 97 коп.), а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.)

У іншій частині вимог про стягнення правничої допомоги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4-А. офіс 10;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 14.04.2026.

Суддя І.В.Коваленко