Провадження № 2/522/3723/26
УХВАЛА

13 квітня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Донцової Н.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення грошової компенсації моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення грошової компенсації моральної шкоди.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2025 відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 14.10.2025.

У підготовче засідання 14.10.2025 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

На адресу суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 13.10.2025 від представника відповідача адвоката Тарановського Д.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання часу для підготовки відзиву на позовну заяву. Позивач про причини неявки суду не повідомив, клопотання та заяви не подавав. Підготовче засідання відкладено на 26.11.2025 у зв`язку з неявкою сторін у справі.

У підготовче засідання 26.11.2025 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 26.11.2025 на адресу суду від представника позивача адвоката Мартишко А.С. надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у справі. Підготовче засідання відкладено на 03.02.2026.

Підготовче засідання у справі 03.02.2026 не відбулось у зв`язку з відключенням електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси. Розгляд справи відкладено на 02.04.2026.

У підготовче засідання 02.04.2026 з`явилась представник позивача - адвокат Мартишко А.С. Представник відповідача адвокат Тарановський Д.С. подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання, призначеного на 02.04.2026, без участі представника відповідача.

У матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача адвоката Тарановського Д.С. про зупинення провадження у справі, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 зарахований на посаду командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону наказом від 17.02.2026.

Дослідивши матеріали справи, клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновків про необхідність задоволення зазначеного клопотання та на підставі ч. 1 ст. 244 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відклав ухвалення та проголошення ухвали до 13.04.2026, з урахуванням періоду перебування судді у відрядженні та на навчанні.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався неодноразово без його переривання, востаннє Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 (справа № 640/21562/21, провадження № К/990/37503/22).

До клопотання про зупинення провадження у справі представником відповідача додана копія довідки від 18.02.2026, з якої вбачається, що ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 14.02.2026 та зарахований у списки військової частини НОМЕР_1 наказом № 48 від 17.02.2026 для проходження військової служби з 17.02.2026 по теперішній час.

У постанові від 12.11.2025 (справа № 754/947/22 провадження № 14-74цс25) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом положення містяться також у пункті 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та у пункті 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Щодо тлумачення терміну «переведені на воєнний стан» Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

Як уже зазначалося вище, Указом Президента України введено воєнний стан на всій території України. Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові відступила від висновків щодо застосування приписів пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, сформульованих у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 березня 2025 року у справі № 904/4027/22 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 852/2а-1/24 (провадження № А/990/24). У наведених справах вирішувалися питання щодо зупинення провадження у справі за участю сторони, яка була військовослужбовцем.

Враховуючи, що відповідач надав суду докази його перебування на військовій службі, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має реальну можливість брати участь у розгляді справи, наявні підстави для зупинення провадження у цивільній справі № 522/17423/25-Е на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України у військовій частині, що переведена на воєнний стан.

Суд вважає за необхідне також роз`яснити, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, сторони не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 251, 253, 258-261, 352-353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення грошової компенсації моральної шкоди задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі № 522/17423/25-Е (провадження № 2/522/3723/26) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення грошової компенсації моральної шкоди - до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України у військовій частині, що переведена на воєнний стан.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Юлія ЧОРНУХА