справа № 166/2037/25
провадження № 2-др/166/2/26
26 січня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., з участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши заяву представника позивача Андрущенка Михайла Валерійовича про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача адвокат Андрущенко М.В. 02 січня 2026 року подав заяву про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині надання позивачу професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн.
Просить ухвалити додаткове рішення у справі № 166/2037/25, яким вирішити питання про компенсацію судових витрат при розгляді справи у сумі 5000 грн, які поніс позивач, стягнувши їх з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Іннова-Нова".
Сторони, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у поданій заяві просив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати без участі представника ТОВ "Іннова-Нова". Відповідач про причини неявки не повідомив, заперечень щодо ухвалення додаткового рішення суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши докази, додані до заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, матеріали цивільної справи № 166/2037/25, суд дійшов такого виснову.
Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
При розгляді справи відповідач не подав відповідного клопотання про зменшення та необґрунтованість визначеного позивачем розміру судових витрат, а також не висловив своїх заперечень чи обґрунтувань в інших заявах по суті справи. Така пасивна поведінка відповідача свідчить про його погодження з розміром витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) висловила позицію про те, що в силу принципу змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок обгрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, що виключає ініціативу суду у вирішенні даного питання.
Отже, враховуючи складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом документів, а також беручи до уваги те, що позов було задоволено в повному розмірі, відповідачем не було подане клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 5000 грн понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача Андрущенка Михайла Валерійовича про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" 5000 (п`ять тисяч)гривень витрат на правову допомогу.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційних скарг в 30 - денний строк з дня складення повного додаткового рішення.
Учасники справи:
Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун