Провадження № 2/522/829/26
23 березня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Бассейной» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних,
До Приморського районного суду м. Одеси 17.12.2025 року надійшов позов Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Бассейной» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних у розмірі 10 131,80 грн
В обґрунтування позову зазначено, що 2019 року обслуговуючий кооператив організовує та забезпечує утримання будинку АДРЕСА_1 , який переданий на баланс ОК за Актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 15 червня 2019 року, та відповідно сприяє співвласникам багатоквартирного будинку в належному та якісному утриманні їх спільного майна. Обслуговуючий кооператив діє на підставі Статуту затвердженого протоколом № 1 від 30 травня 2019 р. та у відповідності до норм чинного законодавства.
Машиномісце АДРЕСА_2 , відповідно до Договору № П-1/34 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.09.2020 року та Акту прийому-передачі в тимчасове користування від 22.01.2021 року належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Згідно розрахунку за послуги з утримання машиномісця № 35, відповідачу за період з 01.01.2024 року по 31.07.2025 року надавались наступні послуги у загальному розмірі 8 384,94 грн.
Загальна сума заборгованості становить 10 131,80 грн., з яких:
- сума заборгованості по внескам за утримання паркінгу - 8 384,94 грн.;
- сума інфляційних втрат 1 611,55 грн.;
- сума 3% річних 135,31 грн.
Матеріали отримано суддею 18.12.2025 року.
Зазначену відповідь суддя отримала 26.12.2025 року.
З 31.12.2025 року по 02.01.2026 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.
Ухвалою суду від 05.01.2026 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 09.02.2026 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 23.03.2026 року.
Про розгляд справи 23.03.2026 року сторони були сповіщені.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надала.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення судового рішення є 30.03.2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що машиномісце № НОМЕР_1 (будівельний номер № НОМЕР_2 ), загальною площею 13,80 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору № П-1/34 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 01.09.2020 року та Акту прийому-передачі в тимчасове користування від 22.01.2021 року належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Відповідач не зареєструвала своє право власності на вказане машиномісце, проте на зазначений об`єкт нерухомого майна у відповідача наявні майнові права, що в свою чергу породжують права і обов`язки щодо його експлуатації.
22.01.2021 року ТОВ «Валео-Інвест» та ОСОБА_1 підписали акт прийому-передачі в тимчасове користування об`єкту нерухомого майна - машиномісця № НОМЕР_1 (будівельний номер № НОМЕР_2 ).
Відповідно до п. 1.5 Акту, тимчасові експлуатаційні витрати з дати підписання цього Акту і до реєстрації права власності на Машиномісце № НОМЕР_1 (будівельний номер № НОМЕР_2 ), а саме витрати відповідно з нормативно-правовими актами в галузі цивільного, житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за утримання об`єкту будівництва, прибудинкової території та Новозбудованого майна лежить на покупцеві.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів.
Згідно п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 01.05.2005 року «споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами».
Відповідно до ч. 13, ч. 15 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», на загальних зборах ОСББ були прийняті рішення, яким встановлено розмір внесків на утримання будинку.
Відповідно до п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»- співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, співвласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Співвласник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Власність зобов`язує. Співвласник не може використовувати право власності на шкоду, зокрема, правам, свободам та гідності громадян.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Бассейной» створений на добровільних засадах для експлуатації та управління житловим комплексом, який складається з двох багатоповерхових житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 .
Обслуговуючий кооператив діє на підставі Статуту затвердженого протоколом № 1 від 30.05.2019 року та у відповідності до норм чинного законодавства.
Відповідно до п. 1.3 Статуту кооператив є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами (асоційованими членами). Господарче забезпечення діяльності може здійснюватися власними силами кооперативу (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.
Відповідно до п. 2.1 Статуту, метою створення ОК є задоволення економічних, соціальних, та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
Відповідно до п. 2.2. Статуту основними завданнями кооперації є підвищення рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав, створення системи економічної та соціальної самодопомоги населення та суб`єктів господарювання, створення і розвиток інфраструктури, необхідної для зростання матеріального добробуту членів кооперативу, сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства.
Відповідно до п. 2.3. Статуту Кооператив здійснює експлуатацію і ремонт Будинків та утримання прибудинкових територій за рахунок коштів Кооперативу на засадах самооплатності.
Відповідно до п. 2.4. Статуту Основна діяльність Кооперативу полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) Кооперативу на володіння та користування спільним майном, належне утримання Будинків та прибудинкової території, сприяння членам (асоційованим членам) Кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами.
Згідно розрахунку за послуги з утримання машиномісця № 35, відповідачу за період з 01.01.2024 року по 31.07.2025 року ОК «Жемчужина на Бассейной» надавались наступні послуги:
- відшкодування додаткових витрат 59,59 грн.;
- утримання паркінгу 8 675,67 грн..
Згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі.
Згідно ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені угодою сторін.
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать житлові послуги (утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно п. 7 ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду № 211/3347/18 від 25.03.2020 року та №201/9729/18 від 22.01.2020 року.
Пунктами 1, 5, 10 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у платі податків, зборів а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язанням, пов`язаними зі спільним майном.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом
Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
За змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складає: основну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 року у справі № 903/602/24 вказала, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, що виступає способом захисту майнового права кредитора.
На думку суду, нарахування інфляційних втрат і трьох відсотків річних заборонене лише за період з 24 лютого 2022 року до 30 грудня 2023 року, коли діяла відповідна урядова заборона. Натомість за інші періоди такі нарахування є правомірними.
Наприкінці 2023 року постановою Кабінету Міністрів № 1405 було уточнено, що обмеження на нарахування санкцій застосовується лише до територій, де ведуться бойові дії або які перебувають під окупацією.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість з утримання машиномісця № НОМЕР_3 , яка нарахована ОСОБА_1 , становить 10 131,80 грн., з яких:
- сума заборгованості по внескам за утримання паркінгу - 8 384,94 грн.;
- сума інфляційних втрат 1 611,55 грн.;
- сума 3% річних 135,31 грн.
Таким чином, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами.
Відповідач не надала в обґрунтування своїх заперечень свій розрахунок заборгованості на спростування розрахунку наданого позивачем.
Суд погоджується із зазначеним розрахунком, та враховуючи вище зазначене доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 207, 322, 525, 526, 530, 612, 614, 626, 628, 638 ЦК України, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279-282, 353-354 ЦПК України, суд
Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Бассейной» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 30.03.2026 року.
Суддя Домусчі Л.В.