ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 304/2566/23

провадження № 61-6816св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 , які підписані представником Трофимовою Ганною Миколаївною, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року у складі колегії суддів Собослоя Г. Г., Джуги С. Д., Мацунича М. В.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2024 року у складі судді Ганька І. І., позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 00-219067 від 13 квітня 2019 року в розмірі 11 391,03 грн, з яких: 5 775 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 819,23 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, 3 796,80 грн - сума заборгованості за простроченими відсотками; за кредитним договором № від 22 березня 2018 року в розмірі 4 898,24 грн, з яких: 613,55 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 0,07 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 904,42 грн - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) та 2 380,20 грн - сума заборгованості за пенею; за кредитним договором № від 02 травня 2019 року в розмірі 9 404,71 грн, з яких: 3 524,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 0,41 грн - сума заборгованості за відсотками, 4 043,76 грн - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) та 1 836,00 грн - сума заборгованості за пенею; за кредитним договором № від 23 липня 2018 року в розмірі 41 509,78 грн, з яких: 21 748,27 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 412,04 грн - сума заборгованості за відсотками, 10 029,42 грн - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) та 7 320,05 грн - сума заборгованості за пенею. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12 березня 2025 рокунаведені представницею ОСОБА_1 - адвокаткою Трофимовою Г. М. підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2024 року - визнано неповажними. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представниця - адвокатка Трофимова Г. М., на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2024 року - залишено без руху, про що повідомлено скаржницю та надано їй строк протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційний суд зазначив, що:

з доданої до апеляційної скарги розписки та матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 копію судового рішення отримала 03 грудня 2024 року;

довідкою Перечинського районного суду також встановлено, що документ у вигляді "Рішення в цивільній справі" від 04 листопада 2024 року по справі № 304/2566/23 доставлено до електронного кабінету Трофимової Г. М. 15 листопада 2024 року о 20:31:17;

якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення;

будь-яких доказів на підтвердження неможливості доступу до Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС представницею скаржниці не надано;

вказана інформація збережена автоматично та не може бути відкоригована. Тобто, представниця скаржниці - адвокатка Трофимова Г. М. отримала копію оскаржуваного судового рішення в електронному кабінеті користувача ЄСІТС, а відтак в силу вимог частин шостої та сьомої статті 272 ЦПК вважається, що таке вручене їй та особі, яку вона представляє - 16 листопада 2024 року;

наведені скаржником обставини не обґрунтовують неможливість скористатись своїми процесуальними правами щодо апеляційного оскарження судового рішення та не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу;

за таких обставин, вказані в клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення визнано неповажними, в зв`язку з чим скаржниці необхідно звернутись до апеляційного суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням відповідних доказів;

крім того, у порушення пункту 2 частини другої статті 356 ЦПК України у поданій апеляційній скарзі адвокаткою Трофимовою Г. М. не зазначено всі відомості стосовно себе як особи, що подає апеляційну скаргу, зокрема, не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

за таких обставин, адвокатці Трофимовій Г. М. необхідно надіслати до суду апеляційної інстанції уточнену редакцію апеляційної скарги та її копію для усіх учасників справи, зазначивши відомості реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України для перевірки наявності або відсутності у останньої зареєстрованого електронного кабінету у системі «Електронний суд», що забезпечує обмін документами безпосередньо з адвокатом.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 28 квітня 2025 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представниця - адвокатка Трофимова Г. М., на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2024 року у цивільній справі № 304/2566/23.

Апеляційний суд виходив з того, що:

наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними;

рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2024 року ухвалено за відсутності учасників справи;

копію рішення отримано представницею ОСОБА_1 - адвокаткою Трофимовою Г. М. в електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 15 листопада 2024 року;

проте з апеляційною скаргою звернулася до суду 24 грудня 2024 року, тобто з пропуском встановленого пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України тридцятиденного строку;

відповідно до ордерів серії АР № 1143943 від 02 січня 2024 року та серії АР № 1046527 від 24 грудня 2024 року договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються;

посилання адвоката на технічну помилку в ордері щодо не зазначення обмеження його повноважень в частині надсилання судових рішень, повісток, отримання судових рішень, а також на те, що відстеження, коли прийде рішення в електронний кабінет представника, не передбачено умовами договору про надання правничої допомоги, суперечить як вищезазначеним нормам ЦПК України, так і самій сутті представництва;

таким чином, наведені представником скаржника причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення та наданий ордер серії АР № 1233612 від 11 квітня 2025 року не дають підстав для визнання їх поважними;

наявність інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження стороною відповідача не зазначено.

Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг

У травні та червні 2025 року ОСОБА_1. засобами поштового та електронного зв`язку подала до Верховного Суду касаційні скарги, через представника Трофимову Г. М., в яких просила ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційні скарги мотивовані тим, що:

відповідач та представник відповідача не приймали участь в судовому засіданні, коли було прийнято судове рішення, а відстеження о 20:31, коли прийде рішення до електронного кабінету представника не передбачено умовами договору про надання правничої допомоги;

оскаржуване рішення не було направлено відповідачу ні на електронну, ні на поштову адресу, що фактично унеможливило його інформування про розгляд справи;

представники можуть змінюватися, але саме відповідач є стороною по справі;

повноваження представника були обмежені договором, до них не входило надсилання судових рішень, повісток, отримання судових рішень замість відповідача. При формуванні ордеру при подачі апеляційної скарги було допущено технічну помилку та не вказано про обмеження згідно з договором.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 304/2566/23 та витребувано справу з суду першої інстанції.

У серпні 2025 року матеріали справи № 304/2566/23 надійшли до Верховного Суду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 28 липня 2025 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (стаття 354 ЦПК України).

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).

Системний аналіз змісту частини третьої статті 357 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що на підставі вказаної процесуальної норми суд має право залишити апеляційну скаргу без руху з двох підстав: 1) якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або 2) якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку (у разі її не подання разом з апеляційною скаргою) або вказати інші підстави для поновлення строку (за умови визнання судом підстав, вказаних заявником у клопотанні про поновлення строку неповажними) (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2021 року в справі № 759/109/18 (провадження № 61-18373ск20), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 755/4704/20 (провадження № 61-12449св21), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2022 року в справі № 361/9667/21 (провадження № 61-10340св22)).

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. (частини перша, п`ята, шоста статті 272 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що: «Процесуальним законодавством, чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції), та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС».

Адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає в реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки [саме] для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти. Участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, а отже застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі № 9901/236/21 (провадження № 11-102заі24).

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України). Отже, що учасник справи, який бере в ній участь через представника, а саме адвоката, вважається таким, що отримав копію судового рішення за результатами розгляду справи в суді першої інстанції, якщо представнику доставлено такий процесуальний документ до електронного кабінету (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2025 року у справі № 719/523/24 (провадження № 61-3088св25)).

Апеляційний суд встановив, що: наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, оскільки рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2024 року ухвалено за відсутності учасників справи, копію рішення отримано представницею ОСОБА_1 - адвокаткою Трофимовою Г. М. в електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 15 листопада 2024 року, проте з апеляційною скаргою звернулася до суду 24 грудня 2024 року, тобто з пропуском встановленого пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України тридцятиденного строку, після залишення апеляційної скарги без руху наявність інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не зазначено.

За таких обставин, встановивши, що ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого статтею 354 ЦПК України, підстави для поновлення строку визнані неповажними, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Посилання в касаційній скарзі на те, що апеляційний суд не врахував що договір про надання правової допомоги містив обмеження повноважень адвоката, а при формуванні ордеру при подачі апеляційної скарги було допущено технічну помилку, безпідставні.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів, зокрема: ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути, зокрема: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (частини перша, четверта Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частина друга статті 64 ЦПК України).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

до апеляційної скарги був доданий ордер на надання правничої правової допомоги Заливака Ж. М. на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 02 січня 2024 року у Закарпатському апеляційному суді адвокатом Трофимовою Г. М. Ордер містить зазначення про те, що договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються, ордер підписаний 24 грудня 2024 року (а. с. 210);

на виконання ухвали апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1. надала заяву про усунення недоліків за підписом Трофимової Г. М. , до якої долучила витяг з договору про надання правничої допомоги від 02 січня 2024 року датований 10 квітня 2025 року, яким в пункті 1.1 передбачений предмет договору: в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а адвокат відповідно до чинного в Україні законодавства приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта та надавати юридичні послуги (правову допомогу) останній, а саме подання в інтересах клієнта відзиву на позовну заяву до Перечинського районного суду Закарпатської області по справі № 304/2566/23, подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду (за необхідності), подання заяв/клопотань в межах розгляду даної справи; пунктом 2.1 визначені обов`язки адвоката: адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями клієнта, що оформлюються додатковою угодою до договору; адвокат зобов`язується представляти права та законні інтереси клієнта під час розгляду справи № 304/2566/23 виключно в межах наданих повноважень передбачених договором (а. с. 232).

Отже, як договір, так і ордер не містили обмежень повноважень адвоката на вчинення процесуальних дій.

Крім того, відповідно частини сьомої статті 19 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм процесуального права. Таким чином, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 , які підписані представником Трофимовою Ганною Миколаївною, залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат