Провадження № 2-о/761/297/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання дитини,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2026 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності такого юридичного факту або стану, і факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Згідно ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 2013 по 2024 рік, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу та виїзду матері до Румунії на початку 2024 року, дитина залишилася проживати з батьком у м. Києві. Заявник зазначає, що самостійно здійснює батьківські обов`язки: забезпечує побут, оплачує навчання та бере активну участь у житті сина. Матір дитини письмово підтвердила (через Посольство України в Румунії), що син перебуває на повному утриманні батька. З огляду на фактичне відсторонення матері від виховання через проживання за кордоном, виникла потреба у встановленні факту самостійного виховання дитини батьком.

Вивчивши заяву про встановлення факту самостійного виховання дитини, суд приходить до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити, оскільки зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови також роз`яснено, що у тому разі коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, з відповідною заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини заявник має звернутись у позовному провадженні, оскільки зі змісту заяви поданої за правилами окремого провадження наявний спір про право.

Керуючись ст. ст. 294, 315, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: