Провадження № 22-ц/4808/585/26
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Мальцева
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Девляшевського В.А., Луганської В.М.,

розглянувши у в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Родікова Ігора Степановича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги позивач з урахуванням зміну предмета позову мотивувала тим, сторони перебували у шлюбі, в якому народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2017 року розірвано. Неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати із матір`ю.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2017 року ухвалено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.06.2025 року збільшено розмір стягуваних аліментів та ухвалено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн.

На даний час витрати на дитину суттєво збільшилися, коштів на утримання сина позивачу недостатньо, оскільки збільшилися потреби у лікуванні, розвитку. Дитині поставлено діагноз затримка мовного розвитку та призначено корекційний курс. Позивач офіційно не працевлаштована, постійного та стабільного доходу не отримує, мінливих її заробітків не вистачає, оскільки сума витрат, які позивач несе щомісячно на утримання сина, становить приблизно 26 000 грн. Відповідач матеріально забезпечений, у 2024 році придбав у власність нерухоме майно, а тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

На підставі наведеного, представник позивача просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати із відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 15000 грн. щомісячно.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2026 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.06.2025 р. (справа №344/2273/25), та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів, встановлених даним рішенням, починається з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Родіков І.С. безпосередньо до апеляційного суду подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2026 року скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд залишив поза увагою, що підставою для зміни розміру аліментів. визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів. При цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей

Вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту, що аналогічний позов з аналогічними вимогами та правовим обґрунтуванням вже розглядався Івано-Франківським міським судом, і з цього приводу постановлено рішення суду, зокрема позов задоволено частково і збільшено розмір аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500 гривень до 3000 гривень (справа 344/2273/25). Вказане рішення переглядалось в апеляційному порядку і постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2025 року залишено без змін. Позов був поданий до суду 06.11.2025 року, тобто через 2 місяця і 10 днів після набрання вказаним рішенням законної сили, і саме за цей проміжок часу, тобто з 25.08.2025 р. по 06.11.2025 р. підлягають доказуванню підстави збільшення розміру аліментів.

Позивачка не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального становища або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та підтвердження інших випадків, передбачених ст. 192 СК України, тому й вимоги щодо збільшення розміру аліментів не підлягають задоволенню.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від не надходив. Відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута справа про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Оскільки предметом даного позову є збільшення розміру аліментів на утримання дитини, тому справу може бути розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в силу вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2017 року розірвано.

Неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати із матір`ю (а.с.12-14).

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2017 року ухвалено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. (а.с.15-16).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.06.2025 року збільшено розмір стягуваних аліментів та ухвалено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн.

Згідно з медичними документами, сину сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено діагноз затримка мовного розвитку та призначено корекційний курс, що підтверджується наступними документами: копією виписки про огляд невролога від 04.06.2019; копія протоколу ультразвукового обстеження щитовидної залози від 10.06.2019; копія виписки про огляд від невролога від 28.06.2019, від 07.07.2019; від 29.07.2019; від невролога від 18.09.2019; від 13.12.2019; від 02.11.2021; копією виписки про огляд від логопеда від 13.10.2020; копія виписки про огляд від дитячого психіатра, лікаря психотерапевта Центру психологічної допомоги дітям «СЕРДЕНЬКО» від 28.05.2022; копія консультативної виписки про огляд від дитячого психіатра, лікаря психотерапевта Центру психологічної допомоги дітям «СЕРДЕНЬКО» від 30.07.2022; копія Індивідуального навчального плану учня 1-Г класу Кулика Павла на 2023-2024 н.р. від 29.03.2023; копія розкладу уроків та корекційно-розвиткових занять учня 1-Г класу ОСОБА_5 на 2023-2024 н.р. від 01.0.2023, копія висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 29.03.2023 (а.с.17-39).

Матеріали справи містять копії фіскальних чеків на придбання ліків, одягу: фіскальний чек N Арол плюс від 29.08.2025 року на суму 2 000 грн - купівля устілок (а.с.37), чек N 148888 від 01.09.2025 року магазин Львівянка на суму 900 грн (а.с.38), чек Ne від 06.05.2025 року Приватна дитяча поліклініка Nl на суму 600 грн(а.с.39) , Чек від 14.05.2025 року Аптека «Подорожник» на суму 144,39 грн (а.с.40), . Фіскальний чек від 06.05.2025 року на суму 141,90 грн (а.с.40) Фіскальний чек No39357 Аптека N 4 Фіскальний чек No від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nl. Фіскальний чек No від 28.08.2025 року Аптечний пункт No1 Фіскальний чек N від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nl Фіскальний чек N від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nl , Фіскальний чек N від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nl Фіскальний чек N від 28.08.2025 року (а.с.41)Аптечний пункт Nl Фіскальний чек No від 04.09.2025 року Аптечний пункт Nl Фіскальний чек No від 04.09.2025 року Аптечний пункт No1 Фіскальний чек No від 04.09.2025 року Аптечний пункт Nol Фіскальний чек No від 12.09.2025 року (а.с.41) Аптечний пункт Nol Фіскальний чек N від 16.09.2025 року Аптечний пункт No1 Фіскальний чек No від 16.09.2025 року Аптечний пункт N l, Аптечний пункт N1 Фіскальний чек N від 10.10.2025 року Аптечний пункт No1 Фіскальний чек N2 від 10.10.2025 року (а.с.44)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_1 набув 05.02.2024 року права власності на квартиру загальною площею 39.3 кв.м (а.с.46-47).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з часу прийняття рішення суду про збільшення розміру аліментів збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, наявні інфляційні процеси та ріст споживчих цін, що об`єктивно зумовлює збільшення витрат на дитину та впливає на матеріальний стан позивача, на утриманні якої перебуває дитина, враховуючи найкращі інтереси дитини, які превалюють над майновим становищем платника аліментів, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням його віку та потреб, стану здоров`я, керуючись принципом розумності і справедливості, суд прийшов до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням суду з 3000 грн. до 5000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Перевіривши справу, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Законом України від 17 травня 2017 року № 037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін до статті 182 СК України - 30 %).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям, викладених в постановах Верховного Суду від 19 червня 2024 року, справа № 686/22677/23, від 10 жовтня 2023 року, справа № 682/2454/22-ц.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка посилалась на те, що розмір аліментів 3 000 грн є недостатнім для належного утримання дитини, друга причина - у відповідача покращився майновий стан, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перевіривши справу, апеляційний суд дійшов до висновку про недоведеність позову.

Статтями 181, 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При цьому, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 759/22898/20 (провадження № 61-7913 св 22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року в справі № 372/3260/20 (провадження № 61-8523св22)).

Таким чином, у статті 192 СК України визначені ті обставини, які враховуються для збільшення розміру аліментів. Такі обставини є оціночними. Тобто в кожному конкретному випадку суд, з урахуванням судового розсуду, повинен навести, які саме обставини змінилися, і чому визначений розмір є необхідним і достатнім. Завдання розсуду полягає в тому, щоб знайти справедливу рівновагу між інтересами дитини та можливостями платника;

конструкція «необхідний і достатній розмір аліментів» охоплює не лише фізичне утримання, а й забезпечення соціального та інтелектуального розвитку дитини, виходячи з рівня життя, який вона мала б за спільного проживання батьків; застосування конструкції судового розсуду вимагає від суду пояснення які обставини враховані судом при збільшенні розміру аліментів і як розмір узгоджується з інтересами дитини. Суд може враховувати поведінку платника, зокрема ухилення від сплати, приховування доходів, відчуження майна на шкоду дитині, як обставини, що свідчать про недобросовісність.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

У справі, що переглядається, судом першої інстанції не встановлено покращення матеріального становища платника аліментів як одної з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів та має істотне значення для розв`язання відповідного спору. Суд першої інстанції виходив з того, що суми аліментів, яку отримує позивачка, недостатньо для утримання дитини, оскільки інфляційні процеси та ріст споживчих цін об`єктивно зумовлюють збільшення витрат на дитину та впливає на матеріальний стан позивача.

Разом з тим будь-яких конкретних даних, порівняльних досліджень з червня 2025 року (часу ухвалення попереднього судового рішення про зміну розміру аліментів) до листопада 2025 року (часу звернення до суду з новим аналогічним позовом) матеріали справи не містять.

Саме лише посилання позивачки на те, що розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дитини, не може бути достатньою підставою для задоволення вимоги про збільшення розміру аліментів, оскільки вона у відповідності до положень норм права, що регулюють такі відносини, не довела погіршення свого матеріального стану у зв`язку із зростанням вартості утримання дитини, або покращення матеріального стану відповідача.

Позивачка ОСОБА_2 не надала відомості про свій майновий стан, доходи, тобто відсутні відомості про погіршення її майнового стану після ухвалення рішенні від 02 червня 2025 року.

На підтвердження позовних вимог позивачкою додано: копія виписки про огляд невролога від 04.06.2019; копія протоколу ультразвукового обстеження щитовидної залози від 10.06.2019; копія виписки про огляд від невролога від 28.06.2019, від 07.07.2019; від 29.07.2019; від невролога від 18.09.2019; від 13.12.2019; від 02.11.2021; копія виписки про огляд від логопеда від 13.10.2020; копія виписки про огляд від дитячого психіатра, лікаря психотерапевта Центру психологічної допомоги дітям «СЕРДЕНЬКО» від 28.05.2022; копія консультативної виписки про огляд від дитячого психіатра, лікаря психотерапевта Центру психологічної допомоги дітям «СЕРДЕНЬКО» від 30.07.2022; копія Індивідуального навчального плану учня 1-Г класу ОСОБА_5 на 2023-2024 н.р. від 29.03.2023; копія розкладу уроків та корекційно-розвиткових занять учня 1-Г класу ОСОБА_5 на 2023-2024 н.р. від 01.0.2023, копія висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 29.03.2023,

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, в рішенні Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2025 року по справі № 344/2273/25 вже досліджувались зазначені докази та перевірялись при ухваленні рішення про збільшення розміру аліментів. Тобто зазначені документи стосуються періоду до ухвалення рішення суд від 02 червня 2025 року та були враховані судом при вирішенні справи по суті.

Нерухоме майно набуто відповідачем ще 05.02.2024 року, і цей факт вже був врахований судом першої інстанції при розгляді справи №344/2273/25 про збільшення розміру стягнення аліментів, за результатом якого частково задоволено позовну заяву ОСОБА_2 та збільшений розмір стягнутих аліментів з 1500 грн до 3 000 грн. Рішення ухвалено 02 червня 2025 року, а 06 листопада 2025 року позивачка повторно звернулась до суду, заявивши про стягнення 15 000 грн аліментів щомісячно, хоча такий розмір аліментів вже бува переметом розгляду у попередньому судовому рішенні (справа №344/2273/25).

На підтвердження понесених витрат на потреби дитини позивачка надала фіскальний чек N Арол плюс від 29.08.2025 року на суму 2 000 грн - купівля устілок (а.с.37), чек N 148888 від 01.09.2025 року магазин Львівянка на суму 900 грн (а.с.38), чек Ne від 06.05.2025 року Приватна дитяча поліклініка Nl на суму 600 грн(а.с.39) , Чек від 14.05.2025 року Аптека «Подорожник» на суму 144,39 грн (а.с.40), . Фіскальний чек від 06.05.2025 року на суму 141,90 грн (а.с.40) Фіскальний чек No39357 Аптека N 4 Фіскальний чек No від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nl. Фіскальний чек No від 28.08.2025 року Аптечний пункт No1 Фіскальний чек N від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nl Фіскальний чек N від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nl , Фіскальний чек N від 28.08.2025 року Аптечний пункт Nol Фіскальний чек N від 28.08.2025 року (а.с.41)Аптечний пункт Nol Фіскальний чек No від 04.09.2025 року Аптечний пункт Nl Фіскальний чек No від 04.09.2025 року Аптечний пункт No1 Фіскальний чек No від 04.09.2025 року Аптечний пункт Nol Фіскальний чек No від 12.09.2025 року (а.с.41) Аптечний пункт Nol Фіскальний чек N від 16.09.2025 року Аптечний пункт No1 Фіскальний чек No від 16.09.2025 року Аптечний пункт N l, Аптечний пункт N1 Фіскальний чек N від 10.10.2025 року Аптечний пункт N1 Фіскальний чек N2 від 10.10.2025 року (а.с.44) ,

З більшої частини цих чеків неможливо встановити, на що саме вони втрачені, для кого призначені куплені медичні товари, чи є такі призначення разовими або постійними.

Такі витрати можуть охоплюватися поняттям додаткові витрати на дитину, порядок стягнення яких врегульований ст. 185 Сімейного Кодексу України, але не є однозначною підставою для збільшення розміру аліментів.

Так, відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, можуть стягуватись додаткові. Саме тому у разі фактично понесених витрат на дитину позивачка може ініціювати стягнення додаткових витрат на дитину.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки об`єктивно такі підстави не доведені, а правова природа витрат, які заявила суду позивачка, не визначена, і будь-які вихідні дані для порівняння майнового стану позивачки і відповідача для висновку про зміну в бік погіршення або поліпшення суду не надано. Як вже зазначалося , посилання позивачки на те, що розмір аліментів є недостатнім для належного утримання, не є законною підставою для задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 22.10.2025 року №753/5643/23).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають нормам матеріального права, відтак, апеляційна скарга відповідача є обґрунтованою.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з наведеним, на підставі статті 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Родікова Ігора Степановича задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2026 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.А. Девляшевський

В.М.Луганська