Справа № 185/5919/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Мельниченко К.Б., представника стягувача ОСОБА_1 , приватного виконавця Варави Р.С., розглянувши подання приватного виконавця Варави Романа Сергійовича виконавчого округу міста Києва про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення коштів

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_2 (надалі за текстом - позивач) до ОСОБА_3 (надалі за текстом - відповідач), третя особа ОСОБА_4 (надалі за текстом - третя особа) про стягнення коштів.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02.07.2025 позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 56 645 доларів США та судовий збір у розмірі 18 19,37 грн.

24.11.2025 до суду від приватного виконавця Варави Романа Сергійовича виконавчого округу міста Києва (надалі за текстом - приватний виконавець)надійшло подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Ухвалою від 12.12.2025 скаргу залишено без руху.

07.01.2026 року до суду від заявника надійшла заява про усунення недоліків, в якій міститься клопотання про поновлення строку.

Ухвалою від 16.01.2025 прийнято до розгляду подання приватного виконавця та призначено розгляд подання в судовому засіданні.

18.03.2026 до суду від ОСОБА_5 надійшли пояснення.

У судовому засіданні 25.03.2026 взяв участь приватний виконавець та представник стягувача, які підтримали подання приватного виконавця.

У відповідності до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, керуючись приписами ч.1 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення оголосивши дату та час його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та дослідивши докази, суд встановив наступне.

Приватний виконавець просить суд:

- визначити, що частка майна Боржника: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яке придбано під час шлюбу з ОСОБА_5 , а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 29,9 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) (надалі за текстом - квартира) та гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 17,7 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) (надалі за текстом - гараж), становить 1/2 частини вказаного майна.

- надати дозвіл на звернення стягнення на 1/2 частини квартири, та 1/2 частини гаража.

Подання обгрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження НОМЕР_3 від 24.09.2025 з примусового виконання виконавчого листа №185/5919/23, виданого 10.09.2025 Подільським районним судом міста Києва про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 56 645 доларів США та судового збору у сумі 18 190,37 грн.

24.09.2025 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3.

24.09.2025 приватним виконавцем у виконавчому провадженні НОМЕР_3 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 не має нерухомого майна у своїй власності.

Відповідач у період з 15.04.1995 по 10.06.2023 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом №181, реєстраційний номер 5.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 , на праві власності, належить нерухоме майно - квартира та гараж.

Як встановлено судом, між ОСОБА_5 (сторона-1) та ОСОБА_3 (сторона-2) укладено Договір про поділ спільного майна подружжя від 26.05.2021, який посвідченго приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Резнічено О.А. та зареєстровано в реєстрі за №633, зокрема, на наступних умовах.

1. Ми. гр. ОСОБА_5 за гр. ОСОБА_3 завзаємною згодою даним договором здійснили поділ майна, яке було набуло нами успільну сумісну власність під час перебування в зареєстрованому шлюбі.

2. Наш шлюб зареєстрований 15 квітня 1995 року м. Донецьк Міським відділом реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено запис №181. Факт перебування у шлюбі підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 15 квітня 1995 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецьк.

3. За час перебування в зареєстрованому шлюбі сторонами було набуто у спільну сумісну власність наступне майно:

3.1. Гараж. Зазначений об`єкт нерухомого майна «гараж» набутий на ім`я гр. ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу гаражу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Я.О., 29 липня 2017 року, за реєстровим № 248. право власності за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Я.О.. 29 липня 2017 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

9. За домовленістю Сторін за цим договором в особисту приватну власність гр. ОСОБА_5 переходить, зокрема, гараж.

12. Ми, гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_3 погодили, що після підписання даного договору, все нерухоме майно (земельні ділянки, житлові нежитлові приміщення, будівлі, споруди тощо), транспортні засоби, є власністю є : "Подружжя", на ім`я якого воно придбане (оформлене) та/або зареєстроване. Доходи в будь-якій формі від трудової діяльності, підприємницької діяльності та результатів інтелектуальної діяльності, отримані одним з "Подружжям" є власністю того з ''Подружжя", яким такі доходи отримуються.

За змістом Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» №819 від 17.03.2026 ОСОБА_5 належить на праві власності квартира у частці 1/1. Дата реєстрації 22.06.2022. Підстава для державної реєстрації: Акт прийому-передачі квартири покупцю, серія та номер: б/н, виданий: 21.06.2022, видавник: Сторони договір купівлі-продажу майнових Прав, серія та номер: 234/2-78, виданий: 18.02.2020, видавник: Сторони договір про відступлення права вимоги, серія та номер: 234/2- 78/у, виданий: 21.06.2022, видавник: Сторони виписка з уточненого переліку інвесторів, серія та номер: б/н, виданий: 21.06.2022, видавник: ПрАТ "ДБК-4" довідка, серія та номер: б/н, виданий: 21.06.2022, видавник: ТОВ "Інвест ДБК" акт прийому-передачі майнових прав на квартиру, Серія та номер: б/н, виданий: 21.06.2022, видавник: Сторони.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Згідно ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) вказано, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.

В аспекті гарантування на конституційному рівні права кожного на судовий захист та забезпечення державою виконання судового рішення відсутність у виконавця окремо визначеного повноваження звертатися до суду із позовною заявою про оспорення фраудаторного правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору, не повинна перешкоджати реалізації права цього кредитора на виконання судового рішення.

Покладення тягаря щодо повернення майна боржника (спонукання до оспорення фраудаторного правочину, тобто ініціювання наступних судових процесів) на кредитора, який уже виграв попередній судовий процес щодо стягнення суми боргу і правомірно очікує від Держави вчинення усіх можливих дій на забезпечення виконання судового рішення компетентними органами, нівелює сутність конституційного права кредитора на судовий захист та суперечить положенням статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України.

Обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені Державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від Держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу.

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 4, частина четверта статті 42 ЦПК України), в тому числі за позовом про визнання недійсним правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна (оспорення фраудаторного правочину).

Спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна.

Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача (абзац перший частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору.

При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені (пункти 74 - 75 цієї Постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21).

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.1 ст. 64 СК України).

За змістом ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Так, судом встановлено, що квартира та гараж перебувають у власності ОСОБА_5 .

В той же час, приватний виконавець просить суд визначити, що частка майна відповідача, яке придбано під час шлюбу, а саме квартири та гаражу складає по , а також надати дозвіл на звернення стягнення на 1/2 частини квартири, та 1/2 частини гаража.

Таким чином, у розумінні ст. 443 ЦПК України, у справі наявний спір про право, який має бути вирішений у порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відтак, виходячи з наведеного вище, суд доходить до висновку про залишення подання приватного виконавця без розгляду.

Керуючись положеннями ст. ст. 258 - 260 та 443 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця Варави Романа Сергійовича виконавчого округу міста Києва про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення коштів, - залишити без розгляду;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Гребенюк