Провадження №: 2/336/458/2026
УХВАЛА

про призначення справи до судового розгляду

25 березень 2026 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., при секретарі судового засідання Іванченко О.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Сердюченка В.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Ями Д.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку та її витребування з незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача адвокат Сердюченко В.В., що діє на підставі Ордеру б/н від 11.08.2025, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просив: 1. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:021:0069, категорія земель землі житлової та громадської категорії, вид використання 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0544 га, місце розташування: АДРЕСА_1 . 2. Витребувати від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку з кадастровим номером :07:021:0069, категорія земель землі житлової та громадської категорії, вид використання 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0544 га, місце розташування: АДРЕСА_1 . 3. Судові витрати по справі, у т.ч. витрати позивача на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача.

04.09.2025 судом на виконання вимог ст.187 ЦПК України було здійснено запит з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідачки, відповідь на який надійшла 10.09.2025.

Ухвалою суду від 12.09.2025 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду від відповідача ОСОБА_2 за первісним позовом надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ДП «Сетам», Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив визнати недійсними електронні торги, проведені ДП "СЕТАМ" 03.01.2020 р. з реалізації арештованого майна за лотом № 389379, а саме - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, площею 193,7 кв.м, розташованого на земельній ділянці площею 518 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати протокол № 458535 проведення електронних торгів від 03.01.2020 р. з реалізації арештованого майна за лотом № 389379 недійсним. Визнати свідоцтво № 126, видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білоусовою В.О., від 22.01.2020 р. про належність ОСОБА_1 на праві власності житлового будинку літ. А площею 60,7 кв.м з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , недійсним. Стягнути з відповідачів всі понесені мною судові витрати.

Під час підготовчого судового засідання відповідач за первісним позовом та його представник Яма Д.М. просили прийняти зустрічний позов до розгляду, об`єднавши його з первісним позовом, посилаючись на те, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, обидва позову випливають з одних і тих підстав.

Позивач за первісним позовом та його представник адвокат Сердюченко В.В. вважають, що позови не є взаємопов`язаними, вони мають різну доказову базу, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Крім того, посилаються на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2023, яке набрало законної сили задоволено аналогічні вимоги, які заявлені відповідачем за первісним позовом у зустрічній позовній заяві. З огляду на викладене, просить суд відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом суд, вивчивши первісний та зустрічний позови, приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

У відповідності до вимог ст. 193ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За ч.3ст.193 ЦПК вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Суд наголошує, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Однак, вирішуючи питання про прийняття до розгляду зустрічного позову, слід виходити з такого.

У своїх постановах від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

У п. 21 постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №904/6157/19 вказано, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

У постанові від 20 березня 2019 у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що зважаючи на положення частини другої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду враховує, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду. Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Незважаючи на те, що, обидва позови стосуються одних і тих же сторін, вивчення змісту первісного та зустрічного позову свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними підставами, до позовних заяв додані різні докази, предмет доказування є різним.

Крім того, в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вже перебувала справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав зазначених в зустрічній позовній заяві (справа №336/5077/20).

Рішенням суду від 30.08.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено, рішення суду набрало законної сили 28.02.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

Отже суд доходить висновку, що в даному випадку об`єднання вимог за первісним та зустрічним позовами може ускладнити розгляд справи.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову.

В свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

У підготовчому засіданні відповідно до вимог 197 ЦПК України, судом з`ясовано, що сторони не бажають укласти мирову угоду, або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді, у зв`язку з відсутністю таких клопотань, відповідно до ч.5 ст.200 ЦПК України, судом визначена дата призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.49, 193, 194, 197,199,258,260-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «»Сетам», Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсними електронних торгів, визнання протоколу проведення електронних торгів недійсними, визнання недійсним свідоцтва про належність на праві власності житлового будинку.

Закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку та її витребування з незаконного володіння.

Призначити справу до судового розгляду по суті о 09.00 годині 19 травня 2026 року у залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд.117-А, каб. 24.

Зустрічну позовну заяву повернути відповідачу.

Копію зустрічного позову долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідачу, що відмова у прийнятті зустрічного позову не перешкоджає зверненню до суду із зазначеним позовом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в частині відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н.С. Звєздова