Справа №613/2411/25 Провадження № 2/613/322/26
25 березня 2026 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/2411/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (відповідач/позичальник) укладено Договір позики № 75468625, за умовами якого позикодавець надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн строком на 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована).
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора pF94DUrwBn, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу, в порядку, передбаченому ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписаний ОСОБА_1 08.06.2021 о 09:44 год.
Договором встановлено строк позики 14 днів, однак, пунктом 5.2 Договору та пунктом 6.5 Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) передбачено умови щодо автопролонгації строку користування позикою, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, але не більше 90 календарних днів. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплату процентів за користування ним поза межами строку користування.
Позикодавець на виконання Договору позики № 75468625 від 08.06.2021 передав позичальнику грошові кошти в сумі 2000,00 грн за допомогою платіжної системи ТОВ «Фінекспрес» шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_3 , що підтверджується квитанцією c9526ba0-ed31-4e1f-9da8-7b811d7388b2 від 08.06.2021.
Відповідачем на виконання договору позики не було здійснено жодного платежу, у зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 за договором позики складає 6139,20 грн, у т.ч. 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4139,20 грн - сума заборгованості за відсотками.
26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2610, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за Договором позики №75468625 від 08.06.2021. В подальшому 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 030423-ФК із ТОВ «Фінпром Маркет», за умовами якого Позивач набув права грошової вимоги, у т.ч., до відповідача за Договором позики №75468625 від 08.06.2021.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на користь ТОВ «Фінпром Маркет» у розмірі 6139,20 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4139,20 грн - заборгованість за відсотками.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19.12.2025 позовну заяву ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15.01.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у АТ КБ «Приватбанк» наступні відомості: інформацію щодо підтвердження факту належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжної картки № НОМЕР_3 ; виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», за період з 08.06.2021 по 11.06.2021.
26.02.2026 до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані докази.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 08.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 75468625 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «pF94DUrwBn».
За умовами договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики (п. 1.1 Договору).
Сума позики становить 2000,00 грн, строк позики - 14 днів, дата повернення позики (останній день 22.06.2021), процентна ставка (базова)/день 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%. (п.п. 2.1-2.3 Договору).
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Згідно із п.п. 5.1 п. 5 Договору позики, підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він ознайомився з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до п.п. 5.2 даного договору, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Положеннями п. 12 Договору передбачено, що договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затвердженими рішенням загальних зборів учасників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (протокол № 11/02/2021 від 11.02.2021) передбачені основні умови надання грошових коштів у позику товариством.
Згідно п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням загальних зборів учасників від 11.02.2021, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з яким укладений договір № 75468625, ідентифікований Товариством. Акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор «pF94DUrwBn», час відправки ідентифікатора позичальнику 08.06.2021 о 09:44:00, направлено на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідно до платіжної інструкції/операція № c9526ba0-ed31-4e1f-9da8-7b811d7388b2 від 08.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 перерахувало кошти у сумі 2000,00 грн, що також підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 27.10.2025 № КД-000067866/ТНПП.
Довідкою, виданою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», та завершення операції: від 08.06.2021; номер платежу c9526ba0-ed31-4e1f-9da8-7b811d7388b2 на суму 2000,00 грн; отримувач ОСОБА_2 , ЕПЗ номер № НОМЕР_3 .
26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» («Клієнт») та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» («Фактор») укладено Договір факторингу №2610, за цим договором Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованостей. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 26.10.2021 ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 75468625 у сумі 6139,20 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4139,20 грн - заборгованість за відсотками.
03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» («Клієнт») та ТОВ «Фінпром Маркет» («Фактор») укладений Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики № 75468625 від 08.06.2021. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей.
Відповідно до Реєстру заборгованості до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 6139,20 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4139,20 грн - заборгованість за відсотками.
У наданому позивачем розрахунку суми заборгованості зазначено, що у ОСОБА_1 наявний борг на суму 6139,20 грн, що складається із заборгованості за тілом позики -2000,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у сумі 4139,20 грн.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною першою статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75468625, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачу грошові кошти.
Однак, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань не виконав, погашення заборгованості за договором позики не здійснив, унаслідок чого у відповідача перед позивачем (первісним кредитором) склалась заборгованість у розмірі 6139,20 грн, у т.ч. за основною сумою позики - 2000,00 грн, за відсотками - 4139,20 грн.
Доказів сплати суми позики та відсотків за договором позики № 75468625 від 08.06.2021 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт переходу права вимоги за договором позики № 75468625 від 08.06.2021 від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу № 2610 від 26.10.2021, та в подальшому від останнього до ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ "Фінпром Маркет" та адвокатом Ткаченко Ю.О.; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025; витяг з Акту №2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; копія платіжної інструкції про оплату згідно Акту №2-П приймання наданої правничої допомоги від 15.10.2025 за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; копія ордеру про надання правничої допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» адвокатом Ткаченко Ю.О..
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ «Фінпром Маркет» до відшкодування витрат на надання правової допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи складність справи, яка не є складною, входить до категорії справ з усталеною судовою практикою, складність виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №75468625 від 08.06.2021 в розмірі 6139,20 грн (шість тисяч сто тридцять дев`ять грн 20 коп.), витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 30.03.2026.
Суддя О.С. Сеник