Справа № 385/428/26
Провадження 2/385/239/26
У Х В А Л А

30.03.2026 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого-судді Венгрина М. В. вирішуючи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, на підставі наявних у суду матеріалів, клопотання про витребування доказів в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебуває цивільна справа Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором № від 01.02.2020 у розмірі 60592,50 грн та судові витрати зі сплати судового збору та надання правової допомоги, в якій ухвалою від 24.03.2026 вирішено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження.

30.03.2026 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів, в якому ОСОБА_1 просить суд витребувати у позивача оригінал кредитного договору; докази перерахування коштів, детальний розрахунок заборгованості та договір відступлення права вимоги.

Вивчивши клопотання та матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно положень ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Аналіз наведених норм процесуального закону дозволяє дійти висновку, що інститут витребування доказів є процесуальним механізмом сприяння стороні у здобутті доказів, якими вона обґрунтовує свої вимоги чи заперечення, за умови доведення неможливості їх самостійного отримання. Водночас цей інститут не може використовуватися як спосіб перекладення обов`язку доказування на іншу сторону або як засіб спонукання опонента до формування доказової бази на користь заявника, оскільки кожна сторона несе ризик наслідків невчинення процесуальних дій.

Згідно положень ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу/оригінал електронного доказу. Якщо оригінал письмового доказу/оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії/паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 5 ст.100 ЦПК України).

Отже, витребування оригіналів письмових доказів/електронних доказів не є обов`язком суду.

Суд звертає увагу, що саме клопотання не є мотивованим, відповідач не конкретизував які саме кредитний договір та договір відступлення права вимоги слід витребувати, не аргументував які обставини можуть підтвердити чи спростувати ці докази, не зазначив, про вжиті ним заходи для отримання цього доказу самостійно, не надав доказів вжиття таких заходів, не навів причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Відповідач не ставить під сумнів паперову копію електронного доказу договору надання позики № від 01.02.2020, не заперечує, а навпаки визнає факт укладення договору, вказуючи на отримання кредиту в розмірі 3000,00 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач до позовної заяви долучив щоденний розрахунок заборгованості, паперову копію електронного доказу договору надання позики № від 01.02.2020, копії договору факторингу № 17-07/21 від 14.07.2021, договору відступлення права вимоги від 15.02.2023 № 15-02/23, договору відступлення права вимоги від 11.05.2023 № 11-05/23.

Також суд звертає увагу, що відповідач є стороною кредитного договору, а тому вправі самостійно звернутися до позивача із заявою про надання документів.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, як такого, що не відповідає ст. 84 ЦПК України.

Керуючись ст. 258-261 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 задоволенні клопотання про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: /підпис/ М. В. ВЕНГРИН

Згідно з оригіналом

Суддя Гайворонського

районного суду М.В. Венгрин