Номер провадження: 22-ц/813/3447/26
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23.01.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Комлева О.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,-

встановила:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою заінтересована особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна

Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Також, апелянт ставить питання про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою. Однак, ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки апеляційна скарга надійшла кур`єрською доставкою до апеляційного суду 11 листопада 2025 року та надана апелянтом накладна служби кур`єрської доставки неналежно заповнена та не підтверджує надіслання апеляційної скарги саме 06 жовтня 2025 року, а також апелянтом не надано докази про сплату судового збору. В межах визначеного апелянту строку, ОСОБА_1 було усунено недоліки, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто апелянту.

Апелянт, вказав, що з ухвалою від 03 грудня 2025 року він ознайомився 15 грудня 2025 року у зв`язку з постійними проблемами з постачанням електроенергії у м. Одесі, та просив врахувати викладені обставини, та поновити строк на апеляційне оскарження рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2025 року.

Перевіривши матеріали цивільної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду ухвалено 02 вересня 2025 року без участі ОСОБА_1 та його адвоката.

Копію повного тексту рішення суду ОСОБА_1 отримав до свого електронного кабінету 03 вересня 2025 року о 22:53 год., тобто 04 вересня 2025 року, що підтверджується карткою руху документу.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, яка надійшла до апеляційного суду 11 листопада 2025 року за №31826/25-Вх, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції апеляційного суду.

До вказаної апеляційної скарги, апелянтом додано накладну кур`єрської служби доставки №6154 відповідно до якої 06 жовтня 2025 року ТОВ «Двадцять п`ять годин» здійснено відправлення поштового відправлення з такими реквізитами: відправник ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , одержувач: 65078, Одеський апеляційний суд, адреса: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24 А, опис вкладеного: апеляційна скарга на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2025 року у справі №523/5567/24. Апеляційна скарга на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2025 року у справі №523/17524/23. У графі «відправлення вручено одержувачу» проставлено час «09:45». Послуги оплачено відправником «б/нал».

З наданої копії накладної №6154 вбачається, що така не містить відбитку календарного штемпеля, та не містить ідентифікатора поштових відправлень, за допомогою використання якого було б можливо перевірити дату відправлення кореспонденції.

Також, скаржником додано копію квитанції до прибуткового касового ордера №6154 від 06 жовтня 2025 року, виготовлену друкарським способом та відомості внесені до неї, заповнені кульковою ручкою. Згідно з цією квитанцією ТОВ «Двадцять п`ять годин» прийняло від ОСОБА_1 на підставі накладної ПН №1654 суму 250 грн. Квитанція містить підпис головного бухгалтера та відбиток печатки ТОВ «Двадцять п`ять годин».

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, визначено порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними (далі - Правила).

Відповідно до п.62 Правил підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, за формою та змістом має відповідати вимогам Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 № 13 (далі Положення).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Пунктом 15 ст. 3 зазначеного Закону встановлено, що товарні чеки, накладні та інші письмові документи, що засвідчують передання права власності на товари (послуги) від продавця до покупця, повинні надаватися покупцю таких товарів (послуг) за його вимогою. Оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків у випадках, передбачених Законом про РРО, є правомірним.

Форми та зміст визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункових документів (надання покупцю яких є обов`язковим) встановлені п. 2 розд. II Положення.

Однак, форма та зміст товарного чека законодавчо не визначена, проте, для того, щоб товарний чек визнати розрахунковим документом, він має містити обов`язкові реквізити розрахункового документа.

Враховуючи зазначене вище, товарний чек для визначення його як розрахункового документа згідно із Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» має відповідати вимогам п. 2.2. Положення про форму та зміст розрахункових документів за виключенням відображення в ньому фіскального номера РРО та напису «Фіскальний чек». У разі відсутності цих реквізитів товарний чек може не вважатися розрахунковим документом.

Товарний чек видають продавці, які звільнені від застосування РРО. Проте, скаржником не надано доказів того, що ТОВ «Двадцять п`ять годин» звільнено від застосування РРО.

Відповідно до п.1,2,3 розділу IV Положення розрахункова квитанція - розрахунковий документ, бланк якого виготовлений друкарським способом, а окремі реквізити заповнюються від руки або шляхом проставлення штампа при реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) або при видачі коштів покупцеві у разі повернення товару, рекомпенсації послуги, прийняття цінностей під заставу та в інших випадках. Форма № РК-1 розрахункової квитанції наведена в додатку 3 до цього Положення. Розрахункова квитанція складається з двох частин - корінця та відривної частини. Відривна частина розрахункової Квитанції повинна містити обов`язкові реквізити: напис «РОЗРАХУНКОВА КВИТАНЦІЯ», серію (чотири літери) та номер (шість цифр), нанесені при виготовленні бланка квитанції.

Надана скаржником копія квитанції до прибуткового касового ордеру №6154 від 06 жовтня 2025 року не містить зазначених вище реквізитів, наявність яких є обов`язковою.

Також, слід зазначити, що відповідно до відомостей, відображених у накладній кур`єрської служби доставки № 6154 оплата послуг служби доставки здійснювалася відправником у безготівковій формі. Разом з тим, прибутковий касовий ордер - це первинний документ, що застосовується для оформлення надходжень готівки до каси. Таким чином, надані скаржником докази на підтвердження дати подачі апеляційної скарги суперечать один одному (див. ухвалу Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі № 4823/417/24).

Наведене викликає розумні сумніви у правильності зазначеної дати відправки поштової кореспонденції саме 06 жовтня 2025 року, тому не приймається до уваги судом, як дійсна дата звернення з апеляційною скаргою.

Наданий скаржником лист-відповідь ТОВ «Двадцять п`ять годин» від 25 листопада 2025 року, апеляційний суд не приймає до увагу, оскільки до нього не надано доказів, які зумовили такий тривалий термін для здійснення доставки поштового відправлення (див. ухвалу Верховного Суду від 15 жовтня 2025 року у справі №522/15106/18).

З урахуванням викладеного, надання накладної служби кур`єрської доставки без належного її заповнення (відсутність відбитку печатки служби кур`єрської доставки, відбитку календарного штемпелю та ідентифікатора поштових відправлень) та без відповідного розрахункового документа не є належним доказом на підтвердження дати надіслання апеляційної скарги саме 06 жовтня 2025 року.

Ураховуючи викладене вище, апелянту необхідно надати докази на підтвердження дати направлення зазначеної поштової кореспонденції до суду апеляційної інстанції саме 06 жовтня 2025 року засобами поштового/кур`єрського відправлення, в якому містилась апеляційна скарга на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2025 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі викладеного, обставини на які посилається апелянт не можуть вважатися поважними підставами для поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки, апелянт звернувся до суду з апеляційною скаргою, з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення апеляційна скаргапідлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку у відповідності до ч. 3 ст. 357 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, в якій вказати інші поважні причини пропуску строку.

У відповідності до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна - залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення зазначених недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання даної ухвали, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева