31.03.2026 Справа № 756/7503/22
Справа № 756/7503/22
Провадження № 4-с/756/51/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участі секретаря судового засідання Зінець К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича щодо повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, заінтересована особа - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Омега»,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича, у якій просив: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О., які полягають у порушенні вимог статей 18, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» та недотриманні вимог статей 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу»; зобов`язати державного виконавця відкрити виконавче провадження та своєчасно направляти на адресу стягувача інші постанови, які будуть винесені державним виконавцем у даному виконавчому провадженні; зобов`язати державного виконавця накласти арешт на грошові кошти боржника - ПрАТ «Акціонерна компанія «Омега»; постановити окрему ухвалу з приводу неправомірних дій державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначено, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2025 позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 36 320, 58 грн.; пеню у розмірі 10 387,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 7 321,94 грн., 3% річних у розмірі 870,94 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 867,83 грн., витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи у розмірі 2898,50 грн.; витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1301,75 грн.

06.03.2025 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постанови Київського апеляційного суду від 28.01.2025 Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи.

07.03.2025 представником стягувача до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано три заяви про примусове виконання вказаних судових рішень у цивільній справі № 756/7503/22.

Проте, державним виконавцем на підставі заяв про примусове виконання рішень не відкрито виконавчі провадження. Натомість, трьома повідомленнями головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. від 18.03.2025 три виконавчі листи, видані 06.03.2025 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 36 320, 58 грн.; пені у розмірі 10 387,50 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 321,94 грн., 3% річних у розмірі 870,94 грн.; витрат по сплаті судового збору у розмірі 867,83 грн., витрат по проведенню автотоварознавчої експертизи у розмірі 2898,50 грн.; витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1301,75 грн. повернуто без прийняття до виконання.

Стягувач вважає, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчих листів без прийняття до виконання вчинені з порушенням норм чинного законодавства, зокрема: ст. ст. 18, 24, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу». Вказані повідомлення від 18.03.2025 не були направлені стягувачу у порушення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з чим представник стягувача 26.03.2025 звернувся до Шевченківського ВДВС за інформацією щодо відкриття виконавчого провадження і тоді лише дізнався про існування трьох повідомлень про повернення виконавчих листів стягувачу без прийняття до виконання. Своїми неправомірними діями державний виконавець затримав виконання судових рішень майже на три тижні, тим самим порушуючи також присягу державного виконавця, принципи державної служби та обов`язки державного службовця.

Крім того, на думку стягувача, в діях головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 356, 364, 382 КК України, у зв`язку з чим, ОСОБА_1, посилаючись на ст. 262 ЦПК України, просив постановити окрему ухвалу відносно нього та направити її прокурору із визначенням строку для надання відповіді суду про вжиті заходи щодо її виконання.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку відповідно до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник боржника та головний державний виконавець Полісмак О.О. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені у встановленому законом порядку. Від головного державного виконавця Полісмака О.О. надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності. У задоволенні скарги просив відмовити з огляду на те, що стягувач ОСОБА_1 повторно звернувся до відділу з заявами про примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постанови Київського апеляційного суду від 28.01.2025 та постановами від 11.04.2025 відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України, здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України (ст. ст. 447-453).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно зі ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2025 у справі № 756/7503/22 з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 36 320, 58 грн.; пеню у розмірі 10 387,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 7 321,94 грн., 3% річних у розмірі 870,94 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 867,83 грн., витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи у розмірі 2898,50 грн.; витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1301,75 грн.

06.03.2025 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постанови Київського апеляційного суду від 28.01.2025 Оболонським районним судом м. Києва було видано три виконавчі листи.

12.03.2025 представником стягувача до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано три заяви про примусове виконання вказаних судових рішень у цивільній справі № 756/7503/22 (вх. № 6575, № 6576, № 6577).

Повідомленням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. від 18.03.2025 виконавчий лист № 756/7503/22, виданий Оболонським районним судом м. Києва 06.03.2025 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1301,75 грн. повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що у заяві стягувача про примусове виконання рішення вказано до стягнення суму коштів більшу, ніж зазначено у виконавчому листі (вих. № 77482726/09 від 18.03.2025).

Повідомленням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. від 18.03.2025 виконавчий лист № 756/7503/22, виданий Оболонським районним судом м. Києва 06.03.2025 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 36 320, 58 грн.; витрат по сплаті судового збору у розмірі 867,83 грн., витрат по проведенню автотоварознавчої експертизи у розмірі 2898,50 грн. повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що у заяві стягувача про примусове виконання рішення вказано до стягнення суму коштів більшу, ніж зазначено у виконавчому листі (вих. № 77482777/09 від 18.03.2025).

Повідомленням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. від 18.03.2025 виконавчий лист № 756/7503/22, виданий Оболонським районним судом м. Києва 06.03.2025 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 пені у розмірі 10 387,50 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 321,94 грн., 3 % річних у розмірі 870,94 грн. повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що у заяві стягувача про примусове виконання рішення вказано до стягнення суму коштів більшу, ніж зазначено у виконавчому листі (вих. № 77482811/09 від 18.03.2025).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснюючи заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Розділом ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР) стягувача - фізичної особи (за наявності); спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або іншій фінансовій установі, небанківського надавача платіжних послуг, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності); відомості про часткове виконання рішення боржником.

На кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувач подає окрему заяву про примусове виконання рішення.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа відкрити виконавче провадження та здійснювати заходи з примусового виконання рішень за відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

У той же час, частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені випадки, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: 1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця; 2) в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Отже, частиною третьою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено окремі випадки, за яких саме приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. Натомість підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання державним виконавцем визначені ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» і перелік цих підстав є вичерпним.

Разом з тим, повертаючи виконавчі листи стягувачу ОСОБА_1 головний державний виконавець безпідставно послався на норми Закону України «Про виконавче провадження», які регламентують дії виключно приватних виконавців.

Крім того, звертаючись до Шевченківського ВДВС за примусовим виконанням трьох виконавчих листів, виданих Оболонським районним судом м. Києва, представником стягувача подано три окремі заяви про примусове виконання рішень (вх. № 6575, № 6576, № 6577), як того вимагають норми діючого законодавства. Також судом встановлено, що у поданих заявах стягувачем зазначено усі суми до стягнення, визначені судовими рішеннями, за примусовим виконанням яких він звернувся, вказані суми повністю відповідають резолютивним частинам судових рішень та сумам, які зазначені у трьох виконавчих листа.

З огляду на викладене неспроможними є посилання державного виконавця у трьох повідомленнях від 18.03.2025 на те, що стягувачем у заявах про примусове виконання рішень зазначені суми більші, ніж у виконавчих документах.

Отримавши одночасно заяви про примусове виконання та три виконавчі листи щодо одного боржника у межах однієї справи державний виконавець мав діяти відповідно до вимог ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 14 Розділом ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, також визначено, що, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання неправомірними дій головного державного виконавця Шевченківського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. щодо винесення повідомлень про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання від 18.03.2025 (вих. № 77482726/09 від 18.03.2025; вих. № 77482777/09 від 18.03.2025; вих. № 77482811/09 від 18.03.2025) за виконавчими листами №756/7503/22, виданими Оболонським районним судом м. Києва 06.03.2025 та скасування вказаних повідомлень.

Разом з тим, вимоги скарги про зобов`язання головного державного виконавця відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 та постанови Київського апеляційного суду від 28.01.2025 у справі № 756/7503/22, якими стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 36 320, 58 грн.; пеню у розмірі 10 387,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 7 321,94 грн., 3% річних у розмірі 870,94 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 867,83 грн., витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи у розмірі 2898,50 грн.; витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1301,75 грн., задоволенню не підлягають, оскільки 11.04.2025 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лисенко О.В. відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 з примусового виконання вищевказаних судових рішень на підставі повторно поданих стягувачем 09.04.2025 заяв про примусове виконання рішення за вх. № 10166, № 10168, № 10169.

Вимоги скарги про зобов`язання державного виконавця після відкриття виконавчого провадження накласти арешт на грошові кошти боржника - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», з метою виконання судових рішень, задоволенню не підлягають, оскільки вирішення цього питання належить до дискреційних повноважень державного виконавця під час здійснення примусового виконання судового рішення і суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження державного виконавця.

Вимоги скарги щодо оцінки дій державного виконавця на відповідність їх вимогам статей 4, 8, 36 Закону України «Про державну службу» не є предметом судового контролю, який здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Щодо вимог стягувача винести окрему ухвалу з приводу неправомірних дій головного державного виконавця Полісмака О.О. та направити її прокурору із визначенням строку для надання відповіді суду про вжиті ним заходи до державного виконавця з приводу притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст. ст. 356, 364, 382 КК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Згідно з ч. 11 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Таким чином, окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Судом не встановлено достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства з боку головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О., які містять ознаки кримінальних правопорушень, на які посилається скаржник, останнім не обґрунтовано належним чином ознаки кримінальних правопорушень у діях державного виконавця.

Таким чином, законних підстав для постановлення окремої ухвали судом щодо головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака О.О. не вбачається, у зв`язку з чим вимоги скарги у цій частині також не підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що заявник не позбавлений права звернутися з відповідною заявою до компетентних органів з приводу порушених прав, у разі наявності таких підстав.

Керуючись статтями 2, 13, 260, 261, 353-355, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича щодо повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, заінтересована особа - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Омега», задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича щодо винесення повідомлень про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання від 18.03.2025 (вих. № 77482726/09 від 18.03.2025; вих. № 77482777/09 від 18.03.2025; вих. № 77482811/09 від 18.03.2025) за виконавчими листами, виданими Оболонським районним судом м. Києва 06.03.2025 у справі № 756/7503/22, та скасувати вказані повідомлення.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха