справа №176/4342/25
провадження №2/176/428/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої-судді Волчек Н.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просили ухвалити судове рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на Українській товарній біржі 22.02.2002 року за реєстраційним № 191382 та Жовтоводським бюро технічної інвентаризації в Реєстрову книгу № 4, стор. 56, за реєстровим № 56.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі вказують на те, що 22 лютого 2002 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , іменовані далі Продавець, з одного боку, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , іменовані далі Покупець, з другого боку, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомості (далі - Договір), на підставі якого Продавець продав, а Покупець придбав об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 4-х кімнат, розташовану на 4-му поверсі дев`ятиповерхового будинку, житловою площею 49,4 кв. м, загальною площею 79,6 кв.м.

Вказаний об`єкт нерухомого майна був проданий за 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп., які Продавець (відповідачі у справі) одержав від Покупця (позивачі у справі) до підписання Договору.

Таким чином, в укладеному Договорі купівлі-продажу нерухомості від 22.02.2002 року, зареєстрованому на Українській товарній біржі за реєстраційним № 191382, сторони повністю обговорили всі істотні умови договору.

Всі зобов`язання за даним Договором сторонами виконані в повному обсязі, зокрема: продавець продав, а покупець придбав об`єкт нерухомості.

Даний Договір Жовтоводським бюро технічної інвентаризації було записано в реєстрову книгу № 4, стор. 16256, за реєстровим № 56, відомості про Покупця, як нового власника, було внесено до технічного паспорту на квартиру.

Отже, 22.02.2002 року Позивачі фактично вступили у володіння і користування вказаним об`єктом нерухомості. Проте, на теперішній час не мають можливості розпоряджатися придбаним об`єктом нерухомості та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки вказаний Договір купівлі-продажу нерухомості нотаріально не посвідчений. У зв`язку з цим вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 05 грудня 2025 року, відкрито провадження по вищезазначеній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін. Від відповідача у запропонований ухвалою суду строк відзиву на позов не надходило. Про розгляд справи останній повідомлялась належним чином.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст.4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Судом встановлено, що 22 лютого 2002 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , іменовані далі Продавець, з одного боку, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , іменовані далі Покупець, з другого боку, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомості, на підставі якого Продавець продав, а Покупець придбав об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 4-х кімнат, розташовану на 4-му поверсі дев`ятиповерхового будинку, житловою площею 49,4 кв. м, загальною площею 79,6 кв.м. (а.с.12)

Вказаний об`єкт нерухомого майна був проданий за 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп., які Продавець (відповідачі у справі) одержали від Покупця (позивачів у справі) до підписання Договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна № 191382 від 22.02.2002 р, щодо купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: продавці передали у власність позивачів вказане нерухоме майно, а останні сплатили за це її вартість та вселився у житло.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 05.04.2002 року.

Даний Договір Жовтоводським бюро технічної інвентаризації було записано в реєстрову книгу № 4, стор. 56, за реєстровим № 56, відомості про Покупця, як нового власника, було внесено до технічного паспорту на квартиру.

Слід зазначити, що нотаріусом договір не посвідчувався, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), діючого на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю, або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Отже, сторони виконали передбачені договором умови угоди, повністю оговорили усі істотні умови у тексті біржового договору.

Всі зобов`язання за даним договором нерухомого майна сторонами виконані. Фактично позивачі вступили у володіння і користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

На теперішній час позивачі не маютьє можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір міни не пройшов нотаріального посвідчення.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", ст.ст. 4,13,48 Закону України "Про власність" та у відповідності до ст. ст. 12,81,141,258,259,263-265,273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, задовольнити.

Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на Українській товарній біржі 22.02.2002 року за реєстраційним № 191382 та Жовтоводським бюро технічної інвентаризації в Реєстрову книгу № 4, стор. 56, за реєстровим № 56.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК