Справа №534/39/26
Провадження №2/534/25/26
31 березня 2026 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
у складі головуючого судді Комарової Д.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Калініної А.І.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 16.05.2023-100000832 від 16.05.2023 у розмірі 19 080 грн, а також стягнення судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 16.05.2023 року укладено Кредитний договір (оферти) № 16.05.2023-100000832, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 9 000 грн, строком на 42 дні. Дата повернення (виплати) кредиту - 26.06.2023. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом протягом первинного періоду та періоду «Економ». Ставка «Стандарт» 3% за 1 (один) день користування кредитом. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 19 080 грн, яка складається з тіла кредиту 9 000 грн. та процентів 10 080 грн. Позивач просив суд стягнути зазначену суму та суму сплаченого судового збору.
Ухвалою суду від 14.01.2026 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. При цьому, відповідач не повідомив причини неявки, до суду не звертався із заявою про відкладення розгляду справи. Відзив у встановлені строки суду не подав.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, ухвалою суду від 31.03.202 постановлено проводити заочний розгляд справи.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 16.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 16.05.2023-100000832, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 9 000 грн, строком на 42 дні. Дата повернення кредиту 26.06.2023. Процентна ставка фіксована незмінна: 2% за день протягом первинного періоду та періоду «Економ», 3% за день протягом решти строку. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку.
Відповідно до п. 10.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем акцепту, підписаного одноразовим ідентифікатором. Договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
З довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.12.2025 заборгованість відповідача складає 19 080 гривень, з яких: тіло кредиту 9 000 грн, залишок відсотків 10 080 грн.
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Так, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості.
Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536, 1054 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України).
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення договору з урахуванням перехідних положень) максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати встановлених законом обмежень (після перехідного періоду 1% за день). Позивач застосував ставки 2% та 3% за день, що перевищує максимально допустимий розмір.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною першою та другою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти,якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2 662 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 612, 615, 1052, 1054 ЦК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Ю. Комарова