Номер провадження: 22-ц/813/3220/26
Справа № 509/4554/18
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Чурсової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чурсова Вероніка Олександрівна, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 грудня 2025 року про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та стягнення компенсації вартості 1/2 частин майна,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та стягнення компенсації вартості 1/2 частин майна.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно:

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:03:17, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які зареєстровані на відповідача.

04.08.2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про часткове скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року, оскільки 14.07.2025 року в результаті воєнних дій на території м. Шостка (авіаудар КАБ) трапилась подія, внаслідок якої було повністю знищено майно, яке є предметом спору, а саме: легковий автомобіль марки «Тойота Авенсіс», д.н.з НОМЕР_1 , а також двокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що наявність обтяження (арешту), який накладено ухвалою суду на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - унеможливлює реєстрацію повідомлення про знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, через портал чи мобільний додаток «Дія», або ж через ЦНАП, заявник просив задовольнити клопотання.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.12.2025 року клопотання ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову було задоволено.

Частково скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року, а саме: скасовано арешт на нерухоме майно у вигляді двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з її фізичним знищенням (а.с.168-169).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Чурсова В.О. ставить питання про скасування ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.12.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про часткове скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.173-175).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про часткове скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що наявність обтяження (арешту), який накладено ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - унеможливлює реєстрацію повідомлення про знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, через портал чи мобільний додаток «Дія», або ж через ЦНАП (а.с.168-169).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в суді виник спір між сторонами про поділ майна подружжя та стягнення компенсації вартості 1/2 частин майна.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на спірне нерухоме майно:

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:03:17, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які зареєстровані на відповідача (а.с.101-102).

Відповідно до ч. 1-10 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днівз дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до ч. 4 ст. 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача(стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суду відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ст. 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ч. 1 ст. 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Звертаючись із заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову, заявник вказував, що внаслідок обстрілу м. Шостка знищені спірні квартира та легковий автомобіль.

В той же час, заявник (відповідач) в своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову доводив не зміну обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, а необґрунтованість та неправомірність застосування судом цих заходів, що по суті є оспоренням відповідачем ухвали про забезпечення позову.

Проте, предметом розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

На час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову спір з приводу поділу майна судом ще не було вирішено і обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, не змінилися, тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що скасуванням арешту на спірну двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 через унеможливлення реєстрації повідомлення про знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, через портал чи мобільний додаток «Дія», або ж через ЦНАП, можуть бути порушені права та обов`язки позивача ОСОБА_1 , яка вважає вказану квартиру спільним нерухомим майном подружжя ОСОБА_1 .

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своєї заяви про забезпечення позову, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.12.2025 року про часткове скасування заходів забезпечення позову - скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви адвоката Рязанця А.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 про часткове задоволення скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чурсова Вероніка Олександрівна, задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 грудня 2025 року про скасування забезпечення позову скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви про часткове скасування заходів забезпечення позиву, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.03.2026 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький