Справа № 645/5887/25
Провадження № 2/645/314/26
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Феленко Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Товстої Є.А.,

представника відповідача адвоката Ковалевського Г.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти від продажу її автомобіля в розмірі 498360,00 грн.

19.01.2026 позивачем була подана уточнена позовна заява «клопотання», в якій вона просить збільшити позовні вимоги до суми 510200,00 грн. та стягнути їх з ОСОБА_2 .

В підготовчому судовому засіданні 09.04.2026 представник відповідача наголосив, що 19.01.2026 позивачем була подана уточнена позовна заява, проте вказана заява містить недоліки та має бути залишена без руху. Так, у даній заяві взагалі не вказані відомості про відповідача у справі. Крім того, заява, що знаходиться в матеріалах справи та заява, що була надіслана стороні відповідача, має розбіжності у назві документа та даті, що проставлена у заяві. Фактично вказана заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Крім того у вказаній заяві не зазначено, чи отримувала позивач кошти у розмірі 500 доларів від відповідача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Дослідивши матеріали уточненої позовної заяви, суд приходить до висновку, що дана позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам закону, зокрема, ст. 175 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху в силу наступного.

Відповідно до ст. 175 ЦПК Україна позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Проте, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК Україна позивачем не виконано вимоги пунктів 2-10 ст. 175 ЦПК України. Фактично подане позивачем клопотання є доповненням до первісної заяви, а не заявою про уточнення позовних вимог. Крім того існують розбіжності між наявною у матеріалах справи заявою про уточнення позовних вимог (клопотання) та заявою, направленою відповідачу, у назві та даті вказаної заяви.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме належного оформлення заяви відповідно до вимог пунктів 2-10 ст. 175 ЦПК України.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків, що встановлено положеннями частини 12 ст. 187 ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

При цьому, залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 13.04.2026.

Суддя Ю.В.Феленко