Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2/357/1486/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2026 р. місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., представника позивача адвоката Приймак Л.А., представника відповідача адвокат Тимошенко В.П., розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду № 3 клопотання представника відповідача про повторне направлення справи для проведення судової експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2024 представник позивачки, адвокат Приймак Леся Анатоліївна, звернулася до суду з позовом, у якому просить поділити майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину наступного майна: транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CADDY, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 1896 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 2461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_2 ; легковий причіп ПГМФ 8321Р2, рік випуску - 2021, державний номерний знак НОМЕР_3 ; нежитлове приміщення №50, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 139,5 кв.м.; за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину наступного майна: транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CADDY, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 1896 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 2461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_2 ; легковий причіп ПГМФ 8321Р2, рік випуску - 2021, державний номерний знак НОМЕР_3 ; нежитлове приміщення №50, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 139,5 кв.м., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок вартості належної їй 1/2 частки транспортного засобу марки (моделі) MERCEDES-BENZ С200, рік випуску - 2000, держаний номерний знак НОМЕР_4 , грошову компенсацію різниці вартості частки спільного майна у розмірі 95 806,00 грн та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, а саме: 15 140,00 грн за подання позовної заяви та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову.

09.10.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

28.10.2024 відповідач - ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, у якому визнав позовні вимоги частково та просив у судовому порядку поділити майно подружжя, а саме: залишити у його власності нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 139,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03 та стягнути з нього на користь позивачки грошову компенсацію різниці вартості 1/2 частки даного майна у розмірі 2153948,00 грн; залишити у його власності транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CADDY, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 1896 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 2461 куб.см.,тип кузова: платформа, державний номерний знак НОМЕР_2 , транспортний засіб ПГМФ 8321Р2, рік випуску - 2021, тип: причіп, тип кузова: Пр-платформа, державний номерний знак НОМЕР_3 та стягнути з нього на користь позивачки грошову компенсацію різниці вартості 1/2 частки даного майна (автомобілів) у розмірі, яка буде визначена за результатами проведення товарознавчої експертизи.

28.10.2024 відповідач додав до відзиву клопотання, про призначення у справі судової експертизи, мотивуючи тим, що він не погоджується з оцінкою транспортних засобів, яка надана позивачкою, вважає, що надані нею висновки не відповідають вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (зі змінами) та Національному стандарту № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440. Вказана позивачкою вартість транспортних засобів не відповідає їх дійсній вартості на дату проведення оцінки та у відповідності до ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, тому наданий позивачкою висновок не може бути взятий судом до уваги, як належний і допустимий доказ. У відповідності до п. 17 чинної Постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження до судового розгляду» висновок експертизи може бути доказом у справі, лише коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду. Таким чином, існують обґрунтовані підстави для проведення автотоварознавчої експертизи. Транспортні засоби про які він подає клопотання до суду щодо проведення товарознавчої експертизи є в наявності та можуть бути надані експерту для огляду. Тому, просив призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на розгляд і вирішення експерта поставити питання: яка ринкова вартість, на дату проведення експертного дослідження, транспортного засобу марки (моделі) VOLKSWAGENCADDY, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 1896 куб.см., VIN-код: НОМЕР_5 , тип: легковий, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , яка ринкова вартість, на дату проведення експертного дослідження транспортного засобу марки (моделі) VOLKSWAGENCRAFTER, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 2461 куб.см., тип: вантажний, тип кузова: платформа, державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , яка ринкова вартість, на дату проведення експертного дослідження транспортний засіб ПГМФ 8321Р2, рік випуску - 2021, тип: причіп, тип кузова: Пр-платформа, державний номерний знак НОМЕР_3 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ; провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

04.11.2024 представник позивачки, адвокат Приймак Леся Анатоліївна, подала до суду заяву про зміну предмету позову, у якій просила поділити майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділивши у власність та визнавши: за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення №50, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 139,5 кв.м.; за ОСОБА_2 визнати право власності на майно: 1/2 частку нежитлового приміщення №50, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 139,5 кв.м., транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CADDY, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 1896 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки (моделі) VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 2481 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_2 ; легковий причіп ПГМФ 8321Р2, рік випуску - 2021, державний номерний знак НОМЕР_3 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок вартості належної їй 1/2 частки транспортного засобу марки (моделі) MERCEDES-BENZ С200, рік випуску - 2000, держаний номерний знак НОМЕР_4 , грошову компенсацію різниці вартості частки спільного майна у розмірі 95 806,00 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок вартості належної їй 1/2 частки транспортного засобу марки (моделі) VOLKSWAGEN CADDY, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 1896 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1 , грошову компенсацію різниці вартості частки спільного майна у розмірі 136 256,00 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок вартості належної їй 1/2 частки транспортного засобу марки (моделі) VOLKSWAGEN CRAFTER, рік випуску - 2008, об`єм двигуна 2461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_2 , грошову компенсацію різниці вартості частки спільного майна у розмірі 329 996,00 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок вартості належної їй 1/2 частки легкового причепа ПГМФ 8321Р2, рік випуску - 2021, державний номерний знак НОМЕР_3 , грошову компенсацію різниці вартості частки спільного майна у розмірі 12 774,00 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, а саме: 15 140,00 гри за подання позовної заяви та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову.

05.11.2024 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду: заяви про зміну предмету позову, відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судової експертизи та додаткового доказу, поданого представником відповідача.

05.11.2024 судом постановлено ухвалу, якою зупинено провадження у справі, у зв`язку із призначенням судової автотоварознавчої експертизи.

03.03.2026 від Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали цивільної справи № 357/14490/24, із повідомленням про залишення ухвали суду від 05.11.2024 без виконання, у зв`язку із не проведенням ОСОБА_2 оплати коштів за експертизу.

04.03.2026 судом постановлено ухвалу, якою поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

02.04.2026 представник відповідача адвокат Тимошенко В.П. подав до суду клопотання про повторне направлення справи для проведення судової експертизи, мотивуючи тим, що призначена судом експертиза за ухвалою від 05.11.2024 не була проведена, як зазначено у повідомленні експертів у зв`язку із не проведенням ОСОБА_2 оплати коштів за експертизу, однак відповідач не отримував від експертної установи платіжний документ для сплати коштів. Тому, просив повторно направити справу для проведення призначеної судом експертизи, оскільки для встановлення обставин справи, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.

Представник відповідача, адвокат Тимошенко В.П., у підготовчому засіданні підтримав клопотання та зазначив, що відповідач виконав ухвалу суду щодо доступу до об`єктів дослідження та забезпечив виїзд експерта до місця перебування КТЗ і належних умов роботи судового експерта, чекав відповідного рахунку для сплати коштів за експертизу, за вказівкою експерта, однак так його і не отримав та відповідач згоден здійснити авансовий платіж за експертизу.

Представник позивачки, адвокат Приймак Леся Анатоліївна, у підготовчому засіданні заперечила проти клопотання мотивуючи тим, що справа перебувала в експертній досить тривалий час і відповідач мав можливість оплати кошти за експертизу. Відповідач зловживає своїми правами та затягує розгляд справи. Крім того, відповідач мав можливість та час зробити альтернативний висновок.

Позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

При вирішенні клопотання виходить з наступного.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання щодо призначення у справі експертизи.

Відповідно до ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що суд для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»)

05.11.2024 суд, заслухавши думку учасників справи та оглянувши матеріали справи, дійшов висновку, про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручив експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання, а висновки експерта, які додані до позовної заяви, викликають сумніви у відповідача щодо їх правильності.

У даному випадку клопотання представника відповідача від 02.04.2026 стосується саме повторного направлення ухвали суду про призначення судової експертизи та матеріалів цивільної справи до експертної установи для проведення первинної експертизи на підставі вже постановленої ухвали суду від 05.11.2024, у зв`язку з відсутністю її результатів, а не проведення повторної експертизи, як зазначає представник позивача.

Відповідно до п. 1.13 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, у разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

Проте, жодне положення вказаної Інструкції не вказує на неможливість прийняття до виконання експертизи у разі повторного направлення матеріалів для її проведення після їх повернення з вказаної підстави.

З листа Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.11.2024 за № 40493/24 вбачається, що відповідачу було направлено рахунок від 30.07.2025 за № 3007 щодо сплати коштів за проведення судової експертизи та у листі Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.02.2026 про залишення ухвали без виконання зазначено, що 31.07.2025 ОСОБА_2 було направлено рахунок від 30.07.2025 за № 3007.

Разом з тим, до вказаних листів не додано докази щодо отримання відповідачем рахунку від 30.07.2025 за № 3007 та як вбачається з матеріалів справи, експертною установою не подавалося до суду клопотання щодо сплати відповідачем вартості експертизи протягом 45 календарних днів.

При цьому, експертами 21.11.2024 було скеровано до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, яке було вирішено судом ухвалою від 08.08.2025, та підставою для повернення ухвали суду про призначення експертизи не слугували обставини щодо невиконання клопотання експертів щодо надання додаткових матеріалів, отже ухвала суду від 08.08.2025 була виконана.

Згідно з абз. 1 п. 1.8 розділу І Інструкції, підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом).

Ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2025, якою у даній справі призначено експертизу, набрала законної сили та є чинною, однак призначена нею первинна судова експертиза на даний час не є проведеною, а обставини, що зумовили призначення у цій справі експертизи досі існують.

Таким чином, суд дійшов висновку про повторне направлення ухвали суду про призначення експертизи та матеріалів цивільної справи для проведення експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз судової автотоварознавчої експертизи.

Щодо клопотання представника відповідача про здійснення авансового платежу за проведення судової експертизи слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 135 ЦПК України, суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Однак, до суду не надано відповідного рахунку та розміру коштів за проведення вказаної експертизи, задля визначення судом авансового платежу, тому наразі вирішити дане питання не вбачається можливим.

Слід зазначити, що згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування, якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до п.2 та п.6 ч.2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Керуючись ст. 103, 104, 107, 252, 253, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Повторно направити експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз (місцезнаходження: 03057, Україна, місто Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок 6) для виконання ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2024 року, про призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 357/14490/24, провадження №2/357/1486/26.

На вирішення експертизи залишити питання зазначені в ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2024 року.

Витрати за проведення експертизи покласти на відповідача - ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_7 )

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення), шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення (проголошення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена та проголошена 14.04.2026.

Суддя: О. В. Бондаренко