Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/222/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Стародуба В.В.,

представника позивача адвоката Терновенка Р.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна.

Позов мотивовано тим, що 04 листопада 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Заваллівською селищною радою Гайворонського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження від 04.11.2000 року було зроблено запис № 23.

За період спільного проживання у шлюбі сторонами за спільні кошти був придбаний 20.09.2005 року житловий будинок з господарсько побутовими будівлями під номером АДРЕСА_1 .

Після чого за період з 2005 року по 2011 рік сторонами за спільні кошти та спільною працею площі будівлі було змінено шляхом здійснення прибудов до існуючого будинку, після чого в 2011 році на підставі рішення Заваллівської селищної ради від 30.06.2011 року № 61 було видано на Відповідача свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.07.2011 року.

Також Відповідачем за час спільного проживання була приватизована земельна ділянка під житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :50:008:0013, площею 0,15 га., цільове призначення якої, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

01.09.2022 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області справа № 385/766/22, яке набрало законної сили 04.10.2022 року.

Оскільки, майно було набуте сторонами в період шлюбу, воно належить сторонам, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому Позивач має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визнання даного майна спільним майном подружжя та в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визнати за собою право власності на 1/2 частки даного майна.

В добровільному порядку Відповідач відмовляється здійснити поділ спільного майна у зв`язку з чим Позивач вимушена звернутись до суду для поділу спільного майна.

Просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 : житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,64 кв.м., житловою площею 32,29 кв.м.; земельну ділянку кадастровий номер :50:008:0013 , площею 0,15 га. , цільове призначення якої, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Провести поділ спільного майна подружжя та виділити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особисту приватну власність 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,64 кв.м., житловою площею 32,29 кв.м. та частини земельної ділянки площею 0,15 га. кадастровий номер :50:008:0013 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та припинити право спільної сумісної власності з відповідачем на зазначений будинок та земельну ділянку. Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені витрати на правничу допомогу та витрати зі сплати судового збору.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася. Представник позивачки в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, відмовився в стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 11648 грн. та половини витрат по сплаті судового збору в сумі 3158,93 грн.

Відповідач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надіслав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 04 листопада 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Заваллівською селищною радою Гайворонського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження від 04.11.2000 року було зроблено запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 04 листопада 2000 року (а.с. 10).

За період спільного проживання у шлюбі сторонами за спільні кошти був придбаний 20.09.2005 року житловий будинок з господарськопобутовими будівлями під номером АДРЕСА_1 , що підтверджується: договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.09.2005 року, який зареєстрований в реєстрі за № 2229; архівною довідкою № 27 від 23.01.2026 року, Витягом з Державного реєстру правочинів № 1498649 від 20.09.2005 року (а.с. 13-16).

В 2011 році на підставі рішення Заваллівської селищної ради від 30.06.2011 року № 61 було видано на ім`я відповідача свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.07.2011 року (а.с. 15).

Відповідачем за час спільного проживання була приватизована земельна ділянка під житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :50:008:0013, площею 0,15 га., цільове призначення якої, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується: свідоцтвом про право власності від 29.08.2013 року; інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку; Витягом з ДЗК № НВ- 026 (а.с. 17-23).

01.09.2022 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області справа № 385/766/22, яке набрало законної сили 04.10.2022 року (а.с. 11-13).

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України,дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна у дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Тому, приймаючи до уваги положення цієї процесуальної норми, суд враховує той факт, що відповідач у повному обсязі визнав всі вищевикладені обставини справи.

Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підтверджені письмовими доказами по справі, а також особистим їх визнанням з боку відповідача. Крім того, відповідач не заперечує проти розподілу їх сумісно нажитого майна в тому порядку, який зазначений позивачкою у позовній заяві.

Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна задовольнити, вимоги позивача щодо розподілу їх сумісного майна, набутого протягом їх сумісного проживання однією сім`єю, є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Керуючись: ст.ст. 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 : житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,64 кв.м., житловою площею 32,29 кв.м.; земельну ділянку кадастровий номер :50:008:0013 , площею 0,15 га. , цільове призначення якої, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Провести поділ спільного майна подружжя та виділити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особисту приватну власність 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,64 кв.м., житловою площею 32,29 кв.м. та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,15 га. кадастровий номер :50:008:0013 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і припинити право спільної сумісної власності з ОСОБА_2 на зазначений будинок та земельну ділянку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на загальну суму 3158,93 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК

Дата документа 30.03.2026