КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2221/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Данілової Т.М.,-

встановив:

У травні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду із названим позовом.

КП «Київтеплоенерго» просило стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 203 807 грн 99 коп., що складається із заборгованості: за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 11 781 грн 27 коп., інфляційна складова боргу у розмірі 1 755 грн 41 коп., 3 % річних у розмірі 441 грн 56 коп.; за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 10 098 грн 92 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 1 504 грн 74 коп. та 3 % річних у розмірі 378 грн 50 коп.; за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 211 грн 00 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 2 645 грн 44 коп. та 3 % річних у розмірі 665 грн 88 коп.; за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 48 881 грн 62 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 7 283 грн 36 коп. та 3 % річних у розмірі 1 832 грн 06 коп.; за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії в розмірі 26 008 грн 68 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 3 233 грн 22 коп., 3 % річних у розмірі 793 грн 60 коп., пені у розмірі 965 грн 55 коп.; за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року у розмірі 55 903 грн 05 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 6 981 грн 53 коп., 3 % річних у розмірі 1 667 грн 84 коп. та пені у розмірі 2 029 грн 21 коп.; плати за абоненське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 140 грн 20 коп.; плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 605 грн 35 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі отримують житлово-комунальні послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання, не сплачують кошти за надані послуги, у зв`язку із чим станом на 31 березня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 203 807 грн 99 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року названий позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 11 781 грн 27 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 1 755 грн 41 коп., 3 % річних у розмірі 441 грн 56 коп., за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 10 098 грн 92 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 1 504 грн 74 коп. та 3 % річних у розмірі 378 грн 50 коп., за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 211 грн 00 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 2 645 грн 44 коп. та 3 % річних у розмірі 665 грн 88 коп., за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 48 881 грн 62 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 7 283 грн 36 коп. та 3 % річних у розмірі 1 832 грн 06 коп., за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії в розмірі 26 008 грн 68 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 3 233 грн 22 коп., 3 % річних у розмірі 793 грн 60 коп., пеню у розмірі 965 грн 55 коп., за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року у розмірі 55 903 грн 05 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 6 981 грн 53 коп., 3 % річних у розмірі 1 667 грн 84 коп. та пеню у розмірі 2 029 грн 21 коп., з плати за абоненське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 140 грн 20 коп., з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 605 грн 35 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в рівних частинах 3 057 грн 00 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник КП «Київтеплоенерго» заперечила щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення із відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладений договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.

Позивач прийняв право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року у розмірі 10 098 грн 92 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, КП «Київтеплоенерго» зазначило, що відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послугиз централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 203 807 грн 99 коп.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За ст. ст. 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Згідно ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог КП «Київтеплоенерго» надало: розрахунки заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води; довідку про обсяги споживання послуги з постачання теплової енергії/гарячої води; договір про відступлення права вимоги № 602-18 від 11 жовтня 2018 року; корінці наряду; документи, які підтверджують надання послуг.

Звертаючись до суду із позовом КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Так, відповідачі не відмовлялись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення відповідачами на адресу КП «Київтеплоенерго» заперечень щодо договірних умов.

Доказів неотримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої водиза адресою: АДРЕСА_1 відповідачами не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» щодо стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 203 807 грн 99 коп.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачі не наводять власного контррозрахунку заборгованості за отриманіпослуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Посилання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на те, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги заявлені поза межами позовної давності, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням вищенаведеного, строк позовної давності за вимогами, які виникли після 02 квітня 2020 року, продовжено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Оскільки про наявність порушення своїх прав та необхідність їх захисту в судовому порядку КП «Київтеплоенерго» стало відомо після укладення договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо спливу позовної давності.

Колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої водиза адресою: АДРЕСА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 22 липня 2025 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 січня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко