УХВАЛА

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 192/2811/25

провадження № 61-131вп26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю.

розглянув питання щодо визначення підсудності цивільної справи № 192/2811/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між ними, зареєстрованого 28 лютого 2009 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 52.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2026 року справу № 192/2811/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку, передбаченому статтею 29 ЦПК України, вважаючи, що судом здобуто докази поживання сторін за межами України.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

За змістом указаної норми права Верховний Суд має повноваження на визначення підсудності конкретної справи за участю сторін, які проживають за межами України. Необхідною умовою визначення підсудності справи є пред`явлення позову із зазначенням місця проживання сторін та доказів того, що обидві сторони проживають за межами України.

В матеріалах справи наявне посвідчення особи, видане 26 липня 2022 року Міністерством внутрішніх справ Республіки Італія, відповідно до якого ОСОБА_3 проживає Віале Дель Різокріменто 38 Мантуя, посвідчення особи дійсне до 07 липня 2033 року.

Водночас в справі № 192/2811/25 відсутні докази проживання за межами України відповідача ОСОБА_2 , який у листопаді 2025 року та в січні 2026 року повідомив суд про визнання позову, висловив прохання про розгляд справи за його відсутності. При цьому, ОСОБА_2 повідомив, що працює водієм міжнародних вантажних перевезень, тому часто перебуває за межами України, що перешкоджає з`явитися до суду особисто.

Верховний Суд не приймає до уваги відомості Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин ОСОБА_2 державного кордону України, оскільки без додаткових письмових доказів вказана обставина не може свідчити про фактичне проживання відповідача за межами України, тим більше, який повідомив суд, що виїзд закордон має періодичний характер, пов`язаний з його професійною діяльністю.

Отже, справа не містить достатніх документів на підтвердження того, що обидві сторони проживають за межами України.

За наведених обставин відсутні підстави для визначення підсудності вказаної справи за правилами статті 29 ЦПК України, тому матеріали справи № 192/2811/25 підлягають поверненню до Солонянського районного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду справи за загальними правилами про територіальну юрисдикцію (підсудність) цивільних справ.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи № 192/2811/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Матеріали цивільної справи № 192/2811/25 повернути до Солонянського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара