Провадження № 2/344/2319/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Гарасимів А.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором (оферти) № 30.04.2025- 100001753 від 30.04.2025 року у розмірі 24 800 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 30.04.2025 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 30.04.2025- 100001753.

Відповідно до умов кредитного договору № 30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 30/04/2025; 2. Сума Кредиту: 8000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 16.09.2025. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту, установлених договором. 6. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 1600 грн. 00 коп. 15. Неустойка: 80 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-8057.

Позивачем зазначається, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 24800 грн., що складається з: тіла кредиту - 8000 грн., процентів - 11200 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1600 грн., неустойки - 4000 грн.

Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Кредитодавцем документи, що складають Кредитний договір підписувались електронним підписом. Позичальником документи, що складають Кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий .

ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 30.04.2025 року підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 8000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором. Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Враховуючи наведене просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 у розмірі 24800 гривень; судові витрати покласти на відповідача.

19.01.2026 року представником відповідачки подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що вимоги позову не визнає, оскільки лист ТОВ «УПР» не є первинним бухгалтерським документом, наприклад платіжною інструкцією, квитанцією, довідкою, випискою, платіжним доручення, меморіальним ордером та/або іншим первинним бухгалтерським документом, які б підтверджували факт надання кредитних коштів ТОВ «Споживчий центр» Відповідачці у розмірі 8000,00 грн.

Позивачем не надано жодних належних доказів перерахування ТОВ «Споживчий центр» коштів у розмірі 8000,00 гривень на виконання умов Кредитного договору № 30.04.2025-100001753 від 30.04.2025, а оскільки Позивачем не доведено факту надання кредитних коштів Відповідачці, то в позові у цій частині слід відмовити. Крім цього, звертаю увагу суду на те, що Позивачем не надано належного розрахунку боргу, з якого вбачалось би процентна ставка, період розрахунку, щоденні суми процентів за користування, комісій тощо, що унеможливлює перевірку судом розрахунку боргу по кредитному договору.

Перерахування кредитних коштів повинно бути підтверджено бухгалтерськими документами, а лист ТОВ «УПР» не є таким, а тому у позові слід відмовити у повному обсязі.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача комісію у розмірі 1600,00 грн (за видачу кредитних коштів). Проте, вважає, що Позивачу в цій частині повинно бути відмовлено, оскільки послуга з надання кредиту і є послугою основною, за якою звертається позичальник, і така послуга не повинна бути оплатна, оскільки Кредитодавець потім отримує за видачу кредитних коштів відсотки за їх користування. Отже, нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемним і у задоволенні позовної вимоги у частині стягнення комісії Позивачу слід відмовити.

Позивач просить суд стягнути з Відповідачки борг по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4000,00 грн. Проте, вважає, що до виниклих правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного кодексу України, і як наслідок в цій частині Позивачу повинно бути відмовлено з огляду на наступне. Під час дії воєнного стану, який почався в Україні 24 лютого 2022 р. і триває по цей день, позичальники звільняються від обов`язку сплати неустойки.

Відповідачкою зазначається, що вона категорично заперечує щодо укладення кредитного договору № 30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року та отримання коштів за ним; у матеріалах справи відсутні належні та допустимі документи, які підтверджують ініціювання переказу позивачем кредитних коштів на рахунок відповідачки, а також те, що такий переказ є завершеним; довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором складена "Уповноваженим співробітником ТОВ "Споживчий центр" Іриною Латіною, однак доказів того, хто саме її уповноважував і на підставі яких документів у неї виникли повноваження на її складання представник позивача до позову не надав, а тому вона є недопустимим доказом та недостовірним доказом. Оскільки інформація у цій довідці повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача, то дана довідка є недостовірним доказом; сам кредитний договір наданий не в оригіналі та не в належним чином засвідченій копії, а саме на її думку надано лише скрин-шот із сайту з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) та заявку від 30.04.2025 року, зі змісту яких вбачається "для підписання та укладання договору введіть код з смс, яке було відправлене на ваш фінансовий номер" та кнопка "далі", також на скрин-шоті вказана кнопка "підтверджую укладання кредитного договору". Тобто зі змісту наданого позивачем скрин-шоту кредитного договору вбачається, що він не є укладеним, а перебуває в процесі укладення і невідомо чи був завершений цей процес. Тому вважає, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору; також кредитний договір зі сторони Кредитодавця підписаний нібито КЕП ТОВ «Споживчий центр», проте зазначено що підпис надав ОСОБА_2 , що це за особа, яка не є керівником ТОВ «Споживчий центр» та чи мав він повноваження на підписання цього договору невідомо; нарахування Позивачем неустойки та комісії за видачу кредиту не є законними.

За таких обставин, вважає, що позивачем не виконано встановленого ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язку доводити належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачці на її рахунок.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Відповідачка понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи наведене просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі; стягнути з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

27.01.2026 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, який обґрунтовує тим, що відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечує проти позовних вимог, однак не надав жодного доказу на підтвердження своїх заперечень або на спростування доводів позивача.

Відповідачка не скористалася наданими їй рівними процесуальними можливостями для їх спростування, поставивши під сумнів їх належність, допустимість чи достовірність не подав альтернативних доказів, для підтвердження своєї позиції. Таким чином, заперечуючи щодо отримання відповідачем кредитних коштів, сторона відповідача не подала виписки по рахунках відповідача або клопотання про витребування таких доказів, на спростування доказів, наданих стороною позивача.

Стороною позивача (Кредитодавця) документи, що складають Кредитний договір підписувались електронним підписом. Стороною відповідача документи, що складають Кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смсповідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий. Саме його було використано відповідачем для підписання Кредитного договору. Відповідач не заперечує, що відповідний засіб зв`язку належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування.

Відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами.

У відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), відповідачем вкотре було підтверджено розуміння та чіткість умов укладання даного договору. Відповідач підтвердив факт ознайомлення зі змістом кредитного договору та погодився на відповідні умови кредитування. Також, відповідачем не було надано відомостей щодо оскарження умов кредитного договору у судовому порядку.

Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Листом ТОВ «УПР». Отже, позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернетеквайрингу iPay. Довідка ТОВ «УПР» про перерахування коштів, яка міститься в матеріалах справи, є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, як доказ перерахування грошових коштів за кредитним договором. Слід підкреслити, що еквайр зобов`язаний надати держателю платіжної картки (платнику) квитанцію платіжного терміналу (пункти 156, 160 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.07.2022 р. №164. Отже, позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі.

Відповідачем при оформленні заявки було зазначено повний номер картки (електронного платіжного засобу відповідача), але відповідно до вищенаведених Постанов Правління Національного банку України позивач не може зазначати та зберігати у договорах, інших документах повний номер особистого електронного платіжного засобу відповідача.

До суду було надано електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору, підписані одноразовим ідентифікатором, які містить номер особистого електронного платіжного засобу Відповідача. Таким чином, електронний платіжний засіб відповідач зазначав самостійно в системі, інша інформація щодо рахунку відповідача у позивача відсутня, оскільки зазначена інформація є банківською таємницею якою володіє виключно Банк-емітент картки.

Сторона позивача наголошує, що зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, сторона відповідача не надала до суду виписки по рахунках відповідача в банківських установах, у тому числі по рахунку, який відповідач зазначив в договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача. Відтак, відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам.

Зважаючи на наведені норми Закону про платіжні послуги у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась. Таким чином, TOB «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Сторона позивача вважає безпідставними доводи відзиву про ненадання позивачем виписки по рахунку, як первинного бухгалтерського документу.

Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв.

При подачі позовної заяви додано Відомості щодо ідентифікації відповідача через систему Bank ID. Відтак, від центрального вузла системи BankID Національного банку України були отримані зокрема дані, які однозначно ідентифікують відповідача. Заперечуючи про належність проведення ідентифікації відповідач не підтвердив це відповідними засобами доказування.

Сторона відповідача, заперечуючи сам факт укладення кредитного договору та факт надання останньому кредитних коштів, водночас заявляє заперечення щодо розміру процентної ставки за цим договором, а також щодо правомірності нарахування комісій та неустойки. Така позиція є внутрішньо несумісною, оскільки заперечення умов договору щодо процентів та інших платежів можливе виключно в межах визнання існування самого договору та факту отримання кредитних коштів. Фактично сторона відповідача формує свою процесуальну позицію, виходячи з презумпції укладеного кредитного договору та надання коштів, але намагається уникнути негативних для себе наслідків, пов`язаних із виконанням договірних зобов`язань, шляхом одночасного заперечення самого юридичного факту виникнення таких зобов`язань. Така поведінка суперечить вимогам добросовісності, закріпленим у статтях 3 та 13 Цивільного кодексу України, а також обов`язку добросовісного користування процесуальними правами, встановленому статтею 44 Цивільного процесуального кодексу України. Отже, одночасне заперечення відповідачем факту укладення кредитного договору та надання кредитних коштів, з одного боку, і заперечення умов цього ж договору щодо процентів, комісій та неустойки з іншого, свідчить про наявність суперечливої процесуальної поведінки. Такі доводи відповідача не можуть бути визнані судом послідовними та добросовісними, а відтак підлягають оцінці з урахуванням доктрини естопелю та мають бути відхилені як такі, що ґрунтуються на зловживанні процесуальними правами та не підлягають судовому захисту.

Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства.

Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача.

Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Просить позовні вимоги задовольнити.

05.02.2026 року представником відповідачки подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, які обґрунтовує тим, що якщо Позивач посилається на те, що Відповідачка отримала кредитні кошти, то він і повинен належними та достатніми доказами підтвердити факт отримання нею кредитних коштів. Позивач, як сторона, яка ініціювала позовну заяву, повинен був подати такі докази разом з позовною заявою або за відсутності таких доказів заявити клопотання про витребування доказів. Відповідачка не зобов`язана виконувати обов`язок Позивача щодо надання відповідних доказів до суду.

Позивач у відповіді на відзив зазначає про те, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернетеквайрингу і просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача комісію у розмірі 1600,00 грн (за видачу кредитних коштів). Проте, вважаю, що Позивачу в цій частині повинно бути відмовлено.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, частини 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» зазначає, що ця комісія встановлена за перерахування коштів, проте жодних належних доказів вчинення будь яких дій, за які позикодавцем нараховувалась комісія, позивачем не надано.

Послуга з надання кредиту і є послугою основною, за якою звертається позичальник, і така послуга не повинна бути оплатна, оскільки Кредитодавець потім отримує за видачу кредитних коштів відсотки за їх користування. Нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемним і у задоволенні позовної вимоги у частині стягнення комісії Позивачу слід відмовити.

Позивач просить суд стягнути з Відповідачки борг по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4000,00 грн У відповіді на відзив Позивач зазначає, що неустойка нарахована на підставі ЗУ «Про споживче кредитування», в якому було надано право кредитодавцям нараховувати неустойку. Проте, вважає, що до виниклих правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного кодексу України, і як наслідок в цій частині Позивачу повинно бути відмовлено. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» пункт 6-1.

Враховуючи наведене зазначає, що з наданих Позивачем доказів та обставин справи вбачається, що: відповідачка категорично заперечує щодо укладення кредитного договору № 30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року та отримання коштів за ним; у матеріалах справи відсутні належні та допустимі документи, які передбачені ст.ст.22, 25 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ст.13 ЗУ "Про електронну комерцію", які підтверджують ініціювання переказу позивачем кредитних коштів на рахунок відповідачки, а також те, що такий переказ є завершеним; довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором складена "Уповноваженим співробітником ТОВ "Споживчий центр" Іриною Латіною, однак доказів того, хто саме її уповноважував і на підставі яких документів у неї виникли повноваження на її складання представник позивача до позову не надав. Оскільки інформація у цій довідці повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача, то дана довідка є недостовірним доказом; За таких обставин, вважає, що позивачем не виконано встановленого ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язку доводити належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачці на її рахунок.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідачка понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 8000,00 грн. Просить суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по справі № 344/22403/25 відмовити у повному обсязі; стягнути з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у позові.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» частково обґрунтованими, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

30.04.2025 року ОСОБА_1 погодила пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної ліні) № 30.04.2025- 100001753 відповідно до пункту 1.1 якої є пропозиція ТзОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно п.п. 1.12.-1.15 Договору Порядок дій фінансової установи в разі невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит: у випадку невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит Товариство діятиме у порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, Товариство має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. 1.13. Підписання споживачем даної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання споживчого кредиту. 1.14. Спосіб надсилання (повторного надсилання) підписаного договору Позичальнику: примірник укладеного Сторонами договору направляється на електронну адресу Позичальника, яку він вказав при реєстрації у особистому кабінеті Позичальника на вебсайті Кредитодавця, а також відбувається автоматичне завантаження договору в особистому кабінеті Позичальника в браузері. Позичальнику надається можливість з дати укладення договору до дати виконання ним повністю всіх зобов`язань за договором в особистому кабінеті Позичальника на вебсайті Кредитодавця завантажити Договір та/або надіслати його на будь-яку електронну адресу, яку вкаже Позичальник власноруч у момент ініціалізації відправлення. 1.15. Умови виготовлення та отримання засвідчених копій договору на папері з електронного документа: Позичальник має право отримати засвідчені копії договору на папері з електронного документа шляхом особистого надсилання паперового письмового звернення про надсилання засвідчених копій договору на папері з електронного документа за місцезнаходженням Кредитодавця, у відповідь на яке отримати зазначені копії у строки, встановлені законодавством про звернення громадян.

Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця,. заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (2.1.-2.2.3 Договору).

Як вбачається з п.п.2.3.2-2.3.6. Договору позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; Позичальник в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця обирає умови, на яких бажає класти виладонний кредитний договір: У випадку погодження Кредитодавця на обрані Позичальником умови Кредитодавець У особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця направляє Позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання Позичальником. Також для підписання Позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор B смс-повідомленні номер Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; телефону, вказаний. Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку.

Із зазначеного договору встановлено, що він підписаний одноразовим ідентифікатором E754, який був надісланий на фінансовий номер телефону відповідача .

Пунктами 3.1.-3.3.8 передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: 3.3.1. Дата надання/видачі кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.2. Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.3. Тип кредиту: кредитна лінія; 3.3.4. Вид фінансової послуги: надання коштів та банківських металів у кредит 3.3.5. Строк, на який надається Кредит: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.6. Дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.7. Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.8. Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Пунктом 4.1. передбачено, що кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-8057.

Так, згідно заявки кредитного договору, який є невід`ємною частиною кредитного договору № 30.04.2025- 100001753 від 30.04.2025 року, з якою Позичальник ознайомилася 30.04.2025 року за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanil згідно ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію" «Кредитодавець». Кредитодавець: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Позичальник ОСОБА_1 надала реквізити 4441-11XX-XXXX-8057 для перерахунку коштів.

Так, відповідно до умов кредитного договору та акцепту кредитного договору № 30.04.2025- 100001753 від 30.04.2025 року позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 30/04/2025; 2. Сума Кредиту: 8000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 16.09.2025; 5. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Кредитодавець також інформує Позичальника про зміну строку повернення Кредиту шляхом відправлення повідомлення в особистий кабінет Позичальника на вебсайті Кредитодавця, який є створеним на момент укладення даного кредитного договору або створюється Позичальнику при укладенні ним даного договору, та є обраним за згодою з Позичальником каналом для комунікації, для відправлення повідомлень про зміну строку повернення Кредиту та строку виплати кредиту. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. 6. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 1600 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. 8. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. 9. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. 10. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.87% (денна процентна ставка) = (9781.92 / 8000)/ 140 ? 100%. 11. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Крім того, у п.14 Заявки сторонами погоджено графік платежів.

П.14 заяви передбачено, що ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 7910.02% . Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 17781 грн. 92 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 9781 грн. 92 коп.

Згідно п.15 Договору неустойка: 80 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 16. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом.

Зазначена заявка підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором Е754. (а.с.30-33).

Згідно довідки ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.11.2025 року вбачається, що 30.04.2025 о 15:34:03 перераховано грошові кошти на суму 8000,00 грн., номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 726916820, призначення платежу: Видача за договором кредиту №30.04.2025- 100001753 від 30.04.2025 року (а.с.20).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року, у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі: 24 800,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000,00 грн., по процентам в розмірі 11 200,00 грн., по комісії 1 600,00 грн., 4 000,00 грн. неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 30.04.2025 по 16.09.2025 (а.с.37).

Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч.3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2025 року між сторонами укладено кредитний договір №30.04.2025-100001753 у електронному вигляді шляхом підписання ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки.

Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку, комісію, неустойку та строк кредитування.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів, підтверджується копією довідки ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 27.11.2025 року про перерахування коштів (а.с.20).

Враховуючи, що відповідач не виконала зобов`язання за укладеним договором, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року, а саме: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8 000,00 грн., та процентів в розмірі 11 200,00 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач просить стягнути з відповідача комісію в розмірі 1 600,00 грн.

Із пункту 7 Договору (заявки) встановлено, що Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 1 600 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що розмір комісії встановлений пунктом 7 кредитного договору, відповідно вимога про її стягнення є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача в розмірі заявленому у позові.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла кредиту, відсотків та комісії стягнути заборгованість за неустойкою в розмірі 4 000,00 грн.

Так, що стосується стягнення заборгованості за нарахованою неустойкою, слід зазначити наступне.

Як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Відтак стягнення з відповідача неустойки у розмірі 4 000,00 грн. за кредитним договором №30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується заперечень відповідача слід зазначити наступне.

Так, відповідачем документи, що складають Кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс повідомленні на номер, вказаний, як фінансовий.

Відповідач не заперечує, що засіб зв`язку та номер карти належить їй.

У відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), відповідачкою було підтверджено розуміння та чіткість умов укладання даного договору. Факт перерахування коштів на картковий рахунок, номер якого зазначено у кредитному договорі, здійснено за допомогою інтернетеквайрингу iPay, що підтверджується довідкою ТОВ «УПР».

Крім того, відповідач була ідентифікована через систему Bank ID.

Також, відповідачкою кредитний договір у судовому порядку не оскаржений, а тому в силу припису статті 204 ЦК України його правомірність презюмується.

Також, згідно розрахунку заборгованості проценти нараховані на строк дії договору.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року в сумі 20 800,00 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 8 000,00 грн., процентів у розмірі 11 200,00 грн., комісії в розмірі 1 600,00 грн.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2 031,67 грн. (20 800,00 грн./ 24 800,00 грн.=0,8387; 0,8387*2422,40 грн.= 2 031,67 грн.)

На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 137,141, 263-265, 267,273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського,133-А, заборгованість за Кредитним договором №30.04.2025-100001753 від 30.04.2025 року в сумі 20 800 (двадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул.Саксаганського,133-А, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 031 гривню 67 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського,133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Татарінова О.А.