Справа №487/4405/25
Провадження №6/487/66/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Щербатюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва у цивільній справі 487/4405/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення Заводського районного суду м. Миколаєва у цивільній справі 487/4405/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, строком на 1 рік зі сплатою заборгованості рівними щомісячними платежами по 2136,57 грн. Заява мотивована тим, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2026 у цивільній справі №487/4405/25 з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25638,80 грн. Враховуючи введення воєнного стану в України з 24.03.2022 через військову агресію рф, у зв`язку з чим він був вимушений змінити місце проживання, втратив стабільний дохід, тому він не може одним платежем сплатити наявну заборгованість за рішенням суду, також просив врахувати , що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та відсутність будь-якого у нього нерухомого майна.

Ухвалою від 24.02.2026 заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.

03.03.2026 ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд заяви про розстрочку виконання рішення без його участі , заяву підтримав в повному обсязі, просив про її задоволення.

17.03.2026 ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення в яких зазначив, що у справі №487/3381/24 за позовом ТОВ «Бізнес позика» до нього про стягнення кредитної заборгованості, було розстрочене виконання рішення суду, на теперішній час він в повному обсязі виконав рішення суду, відповідно до визначного судом графіку, що свідчить проте, що він не має наміру ухилятися від виконання судових рішень та добросовісно виконує прокладені на нього обов`язки, просив його клопотання про розстрочку виконання рішення суду задовольнити.

В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали справи№487/4405/25 , суд приходитьдо наступного висновку.

Заочним Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2026 у цивільній справі №487/4405/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором №999665791 від 13.02.2022 в розмірі 16 216,40 грн., судовий збір в сумі 2 422,40 грн та 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно з ч. 2ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Однак, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України, у п. 37постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК України (ст. 435 ЦПК в редакції Закону України від 03.10.2017 року), за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

У свою чергу, ч. 1ст. 435 ЦПК України закріплене положення, відповідно до якого, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року зазначено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочки або розстрочка виконання, встановлення чи заміна способу і порядку виконання рішення допускається за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання заочного рішення, як підставу, що ускладнює виконання рішення суду заявник зазначає, що його матеріальний стан на даний час не дозволяє йому здійснити оплату всієї суми одразу, оскільки через військову агресію рф проти України та ведення воєнного стану з 24.02.2022, він немає стабільного постійного доходу, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, в у нього відсутнє у власності нерухоме майно, на підтвердження чого суду надані відповідні докази.

Крім того, судом враховується, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2025 у справі №487/23381/24 за позовом ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 стягнута кредитна заборгованість, ухвалою суду від 23.07.2025 ОСОБА_1 розстрочене виконання рішення суду щомісячними платежами до травня 2026, згідно відомостей із загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень. Відповідно до довідки ТОВ «Бізнес позика» від 16.03.2026 ОСОБА_1 зобов`язання виконано в повному обсязі.

Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, суд доходить висновку про наявні підстави для розстрочення рішення суду, оскільки заявник не отримує достатнього доходу для виконання рішення суду одразу в повному обсязі, враховуючи введений на території України правового режиму - воєнного стану та намір боржника ОСОБА_1 виконати рішення добровільно.

Суд враховує, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення, проте приймає до уваги добросовісну поведінку боржника, здійснені ним дії з урегулювання питання погашення заборгованості у добровільному порядку, наявність двох дітей на утриманні, та приходить до висновку про існування правових підстав для розстрочення виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, оскільки заявник просить розстрочити рішення суду на рік, поза межами строку, встановленого вимогами частини п`ятої статті 435 ЦПК України. Вказана норма процесуального закону не ставить в залежність початок перебігу річного строку для розстрочення виконання судового рішення з моментом постановлення ухвали про розстрочку виконання рішення, а чітко встановлює, що такий строк не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, виконання якого заявник просить розстрочити та розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.01.2026 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №999665791 від 13.02.2022 в розмірі 16 216,40 грн. та судові витрати по справі: 2 422,40 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу, всього у розмірі 25638,80 грн., строком на 9 місяців рівними платежами по 2848,76 грн. щомісяця, починаючи з часу набрання ухвали законної сили.

Керуючись статтями 260, 268, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва у цивільній справі 487/4405/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 у виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2026 у справі №487/4405/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999665791 від 13.02.2022 у сумі 16 216,40 грн. та судові витрати по справі: 2 422,40 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу, а всього у розмірі 25638,80 грн., строком на дев`ять місяців рівними платежами по 2848,76 грн. щомісяця, починаючи з часу набрання ухвали законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя С.М. Афоніна