УХВАЛА

31 березня 2026 року місто Київ

Справа № 752/19289/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8980/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Желепи О.В., суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Касьяненко Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року (у складі судді Ольшевської І.О.) про забезпечення позову

у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», Державне підприємство «Житлоінбуд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 52,6 кв.м., що знаходиться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, запис про право власності номер 37345208 від 16.07.2020р.

Не погодившись з такою ухвалою, представник ОСОБА_2 9 березня 2026 року через систему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

20 березня 2026 року матеріали справи № 752/19289/17 передано судді-доповідачу для розгляду провадження 22-ц/824/8980/2026.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та вказує, що відповідачу про існування оскаржуваної ухвали стало відомо лише 2 березня 2026 року під час здійснення перевірки на офіційному веб-сайті судової влади України. Вказує, що до цього часу відповідач копію ухвали не отримував, не був повідомлений судом про її постановлення та не мав об`єктивної можливості дізнатись про її існування. Звертає увагу, що у рішенні був зазначений інший номер провадження (№ 2-з/752/9/24) і це створило обґрунтоване припущення відповідача, що ухвала стосується іншого провадження у межах цієї ж справи або іншого спору. Крім того відсутність зазначення реальних прізвищ учасників справи замість «ОСОБА_1» «ОСОБА_2» унеможливила встановлення того, що ухвала стосується саме відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) системно аналізуючи положення ЦПК України, дійшла наступних висновків:

- особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала / не могла знати про розгляд справи.

- «особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

- норма про відмову у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України) не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як: «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається).

Згідно з матеріалів справи ухвалою Голосіївськогорайонного суду м. Києва від 15 січня 2018року відкрито провадження у справі за позовом ОСББ «Затишна оселя».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 рокузаяву ОСББ «Затишна оселя 17/31А» про заміну неналежного відповідача у справізадоволено. Замінено у справі відповідача ОСОБА_6 на ОСОБА_2 .

Вперше, як учасник справи, ОСОБА_2 подала через свого представника ОСОБА_7. клопотання про відкладення розгляду справи 16 липня 2021 року (том 2, а.с. 127). Вподальшому представником ОСОБА_7 та представником Касьяненком Д.Л. подавались апеляційні скарги на судові рішення у даній справі, а також запити та заяви, адвокат Касьяненко Д.Л. представляв інтереси ОСОБА_2 в судових засіданнях.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у розумінні ч. 2 ст. 358 ЦПК України вважається обізнаним про розгляд даної справи.

23 лютого 2024 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлена оскаржувана ухвала про забезпечення позову без виклику сторін.

Відповідно до п. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень до оскаржуваної ухвали забезпечено загальний доступ 1 березня 2024 року. Таким чином, строк на апеляційне оскарження даної ухвали ОСОБА_2 пропущено більше ніж на два роки.

В даному випадку в силу положень частини другої статті 358 ЦПК України обставина не отримання копії оскаржуваної ухваливідповідачем або її представником правового значення не має, як і не повідомлення про розгляд зави сторін.

Посилання на інший номер провадження також не може вважатися тим фактом, який би унеможливив оскарження відповідачем ухвали у річний строк. Апеляційний суд звертає увагу, що унікальний номер відповідає унікальному номеру загальної справи, саме за цим унікальним номером провадження відбувається розрізнення та пошук справ у ЄДРСР, а отже під час здійснення пошуку судових справ у ЄДРСР у переліку знаходилась і оскаржувана ухвала.

Щодо відсутності зазначення сторін у відкритому доступі, то суд зазначає, що у мотивувальній частині ухвали неодноразово зазначено, що забезпечення позову заявлено шляхом накладення арешту на спірне майно відповідача. Враховуючи, що на час постановлення ухвали ОСОБА_2 була єдиною відповідачем-фізичною особою, а спір ведеться лише щодо одного спірного майна - нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 52,6 кв.м., що знаходиться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого є ОСОБА_2 , суд відхиляє твердження скаржника, що відсутність зазначення сторін у відкритому доступі унеможливила своєчасне виявлення спірної ухвали відповідачем.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на будь-які обставини непереборної сили.

Апеляційним судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц (провадження № 61-22496св19), відповідно до якого аналіз ст. 358 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

Крім того, в постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 613/1167/15-ц (провадження № 61-18650св19), від 01 грудня 2021 року в справі № 613/1250/15-ц (провадження № 61-20989св19), від 19 березня 2021 року в справі № 210/2663/18 (провадження № 61-710св21) наведено схожі за змістом правові висновки, а саме про те, що сама по собі обізнаність учасника справи про розгляд справи судом першої інстанції є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у разі подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми права та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Касьяненко Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Касьяненко Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий

Судді