ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/73/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
13 квітня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
19.03.2026 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 понесені судові витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Відповідач не направив до суду заперечення з приводу стягнення витрат на правничу допомогу.
Розгляд заяви відбувся за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до ч. 3 ст. 270 ЦПК України.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд встановив наступні обставини приходить до таких висновків.
Під час винесення рішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу не вирішувалось.
У позовній заяві представник позивача навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого розмір витрат склав 10 000 грн.
Представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у встановлений законом строк.
Відповідно до копії Договору № 52 про надання правової допомоги від 10.12.2025, сторони домовились, що вартість юридичної допомоги зазначається в Акті, який складається за результатами надання юридичної допомоги.
Відповідно до Акту надання послуг від 19.03.2026 вартість фактично виконаної роботи та наданих послуг за Договром № 52 про надання правової допомоги від 10.12.2025 становить 10 000 грн.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України).
Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, стороною документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн не є завищеними, є реальним та розумним, а відтак підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Суддя Заставенко М.О.
Повний текст додаткового рішення складено 13.04.2026.