УХВАЛА

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 760/19032/23

провадження № 61-3219ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дуднік Людмили Олександрівни, на постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій Ольги Степанівни,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії протиправною та такою, яка підлягає скасуванню,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О. С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії протиправною та такою, яка підлягає скасуванню.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року

позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

Чухрій О. С.від 12липня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , належної померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року, повний текст якої складено 13 лютого 2026 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від

20 лютого 2025 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову

у задоволенні позову ОСОБА_1

12 березня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Дуднік Л. О., подала касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року скасувати, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року залишити в силі.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дуднік Л. О., не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як убачається із касаційної скарги, підставою касаційного оскарження представник заявника визначає неправильне застосування судом норм матеріального права та вказує постанови Верховного Суду, в яких викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі оскарження судового рішення з підстави, зазначеної у пункті 2 частини другої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права повинно обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, представникові ОСОБА_1 - адвокату Дуднік Л. О., необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги

із зазначенням обов`язкових підстав оскарження з урахуванням вищенаведеного,

а також докази надсилання листом з описом вкладення копії уточненої редакції касаційної скарги іншим учасниками справи, у порядку частини сьомої статті 43 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката

Дуднік Людмили Олександрівни, на постанову Київського апеляційного суду

від 12 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк