Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 березня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Дударева Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Споживчий центр»звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивує тим, що 21.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №21.08.2024-100000993, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 140 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за 1 день.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Однак, взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 07.01.2025 року її заборгованість по кредиту складає 11 827.26 грн., з яких: 5 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5 100 грн. заборгованість по відсотках; 177.26 грн. комісія; 1 550 грн. неустойка.

На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр»заборгованість за кредитним договором №21.08.2024-100000993 від 21.08.2024 рокуу розмірі 11 827.260 грн. та судові витрати в розмірі 2 422.4 грн. судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву чи заперечень на позов не подавала.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №21.08.2024-100000993, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 140 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за 1 день.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Судом встановлено, що Позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконує.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 07.01.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №21.08.2024-100000993 від 21.08.2024 року за тілом кредиту та відсотками складає 10 100 грн.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення нарахованої неустойки та комісії, суд виходить з наступного.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 1 550 грн. неустойки та 177.26 грн. комісії.

Суд враховує, що відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 21.08.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.

Тому, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення неустойки є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення комісії, суд зазначає, що вимога про сплату комісії є правомірною лише за умови, якщо така комісія передбачає оплату конкретної, визначеної договором послуги банку, що є самостійною та фактично надається позичальнику.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що комісія у розмірі 177.26 грн. нарахована за окрему, чітко визначену та фактично надану відповідачу послугу. Умови договору щодо сплати комісії мають загальний характер та фактично спрямовані на додаткове збільшення вартості кредиту. За таких обставин вимога про стягнення комісії задоволення також не підлягає.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №21.08.2024-100000993 від 21.08.2024 на суму 10 100 грн. (тіло кредиту+проценти).

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Споживчий центр» судові витрати в сумі 2 422.4 гривень судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , заборгованість за кредитним договором №21.08.2024-100000993 від 21.08.2024 року у розмірі 10 100 (десять тисяч сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () судові витрати в розмірі 2 422.4 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. сорок коп.) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе