печерський районний суд міста києва
Справа № 295/537/26-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року суддя Печерський районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до суспільства України в особі Уряду України про відновлення і захист права доступу до правосуддя, відшкодування завданої шкоди, на запит суспільства, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді Ільєвій Т.Г. 19.02.2026, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

23.02.2026 ухвалою Печерського районного суду м. Києва позовну заяву було залишено без руху, в зв`язку із невиконанням позивачем вимог ст. 175, 177 ЦПК України та надано строк на усунення недоліків.

Так, 13.03.2026 позивачем була направлена уточнена позовна заява.

Разом з цим, суд, дослідивши матеріали подані позивачем, встановив, що останнім не було виправлено недоліки, визначені в ухвалі суду від 23.02.2026, оскільки доводи зазначені у заяві зводяться до непогодження з ухвалою суду та не стосується тих недоліків, на які послався суд у своїх ухвалі.

Таким чином, суд вважає, що позивач належним чином не виконав вимоги ухвали суду від 23.02.2026, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND), «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 77 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, у зв`язку з неналежним виконанням ухвали суду від 23.02.2026.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до суспільства України в особі Уряду України про відновлення і захист права доступу до правосуддя, відшкодування завданої шкоди, на запит суспільства, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА