Справа № 589/3827/25
Номер провадження 22-ц/816/1566/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м.Суми

Справа № 589/3827/25

Номер провадження 22-ц/816/1566/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Сидоренко А.П. (суддя-доповідач),

суддів - Сізова Д.В., Щербаченко М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності - представника апелянта - адвоката Сопової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сопової Вікторії Сергіївни на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2025 року, ухвалене у м. Шостка в складі судді Лєвши С.Л., в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

в с т а н о в и в:

15 серпня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, який обґрунтовувала тим, що на підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року у справі №589/2128/24 виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісяця, для дитини відповідного віку, вирішено стягувати з 09 травня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі зазначеного рішення виданий виконавчий лист, який наразі перебуває на примусовому виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідач аліменти не сплачує, станом на 01 липня 2025 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 53122 грн 17 коп.

За розрахунком пені за прострочення сплати аліментів за період з 09 травня 2024 року по 28 лютого 2025 року її розмір становить 79560,28 грн.

Враховуючи положення ст. 196 Сімейного кодексу України, позивачка просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення по сплаті аліментів за період з 09 травня 2024 року по 28 лютого 2025 року в розмірі 53122 грн 17 коп.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за період прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року у справі №589/2128/24, за період з 09 травня 2024 року по 28 лютого 2025 року в розмірі 53122 грн. 17 коп.; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі представник відповідача просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.

У позовній заяві позивачка не зазначила засоби зв`язку із відповідачем, ні його номеру телефону, ні електронну пошту, ні місце перебування, для неможливості належного повідомлення про розгляд справи, при тому, що він з 19 липня 2023 року перебуває за кордоном та не проживає за місцем реєстрації, про що також було зазначено в рішенні суду про стягнення аліментів від 26 листопада 2024 року, копія якого долучена як додаток до позовної заяви.

Вказує на те, що суд не дослідив зміст розрахунку заборгованості на предмет його обґрунтованості, достовірності та правильності, оскільки в такому розрахунку наявні технічні помилки періоду, а саме зазначений 2023 рік помилково замість 2024, оскільки розрахунок проводився саме з 09 травня 2024 року, і така технічна помилка потягла за собою подальше невірне зазначення розрахунку, помилково включаючи весь 2024 рік. Період 2024.01-2024.12 повністю не вірно зазначений, та відповідно всі розрахунки за цей період помилкові, що призвело до штучного збільшення нарахування заборгованості більш як вдвічі - з 22395 грн. до 57108 грн.; 20.01.2025 (дата продовження розрахунку).

Розрахунок суми неустойки (пені) за несплату аліментів, проведений позивачкою, є також невірним, оскільки проведений виходячи з кількістю днів прострочення станом на 14 серпня 2025 року, при цьому проведений за період згідно цього розрахунку з «травень 2024 - лютий 2025». Крім того, за період 09 травня 2024 року -28 лютого 2025 року всього календарних днів 296, і саме за кількістю таких днів мав бути проведений позивачем розрахунок за вказаний період, а не 440 днів як в ньому зазначено.

При належному повідомленні про розгляд справи відповідач мав би змогу долучити наявний в нього розрахунок державного виконавця, з 09 травня 2024 року по квітень 2025 року включно, який повністю суперечить долученому позивачкою, оскільки розрахунок наявний у відповідача відображає правильний період такого розрахунку та проплати відповідача, а саме за червень 2024 року в сумі 4522 грн 61 коп., і такий платіж відсутній у розрахунку позивачки. Така сума підлягала обов`язковому врахуванню, як в розрахунку державного виконавця, та як обставина у цій справі, про належне виконання відповідачем свого обов`язку по утриманню дитини.

Крім того, 10 лютого 2025 року відповідач здійснив платіж в сумі 3092 грн. 75 коп., який не відображений, в жодному розрахунку державного виконавця.

Також апелянт зазначає про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, вказуючи на те, що рішення суду у справі про стягнення аліментів набрало законної сили 27 грудня 2024 року.

30 грудня 2024 року видано виконавчий лист у цій справі. 31 січня 2025 року на телефон відповідача, державний виконавець надіслав реквізити Шосткинського відділу ДВС, відомості про виконавче провадження і суму щомісячного платежу. Вже 10 лютого 2025 року відповідач саме на рахунок Шосткинського відділу ДВС розпочав вносити платежі, квитанції за лютий 2025 року, березень 2025 року, квітень 2025 року.

Тобто відповідач не ухилявся від сплати аліментів, і рішення суду почалося виконуватися приблизно через місяць після пред`явлення виконавчого листа до виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01 травня 2025 року, з моменту відкриття виконавчого провадження заборгованість по аліментам складає 694 грн, загальна сума заборгованості з 09 травня 2024 року складає 20433 грн, а станом на лютий 2025 року заборгованість складала 20833 грн., а не 53122,17 грн, як зазначив суд.

Заборгованість утворилась не з вини відповідача, оскільки реквізити необхідні для сплати йому стали відомі тільки в січні 2025 року від державного виконавця, і стоїть питання належного виконання рішення суду по примусовому стягнення аліментів з боку державної виконавчої служби, а не через ухилення відповідача, який всі можливі способи застосовує для сплати коштів на утримання своєї дитини.

03 лютого 2026 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції повністю законним та обґрунтованим. Вказує на те, що не заслуговує на увагу суду доводи представника відповідача (апелянта) про те, що йому не було відомо про обов`язок сплачувати аліменти, адже відповідач знав про наявність судового провадження, бо надавав до справи №589/2128/24 відзив на позовну заяву про стягнення аліментів. Вважає, що наявна саме вина відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, адже достовірно знаючи про наявність судового провадження про стягнення аліментів та приймаючи участь в такому провадженні шляхом подання процесуальних документів, відповідач не міг не знати про наявність судового рішення за результатом судового розгляду, а тому свідомо ухилявся протягом тривалого часу від його виконання. Просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положенням п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Звертаючись до суду із позовом, позивачка у реквізитах позовної заяви зазначила місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає його зареєстрованому місцю проживання відповідно до інформації, наведеної у інформаційній довідці про реєстрацію місця проживання особи сектору реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради від 22 серпня 2025 року №1727 (а.с. 14).

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2025 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 15).

Згідно з ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, за змістом наведених положень процесуального закону повернення поштового повідомлення з відміткою поштового оператора про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається підтвердженням належного повідомлення учасника справи, а днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 09 вересня 2025 року направлено на зареєстровану адресу відповідача: АДРЕСА_1 та згідно інформації сайту «Укрпошта» поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання», що у відповідності до ст. 272 ЦПК України не вважається належним врученням ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, розгляд справи відбувся за відсутності належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення.

Під час судового розгляду встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року у справі № 589/2128/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 травня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 09 травня 2024 року та до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

30 грудня 2024 року на виконання цього рішення суду у справі № 589/2128/24 видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання.

Позивачкою надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 589/2128/24 від 30 грудня 2024 року, виданому Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за яким заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 липня 2025 року становить 53122,17 грн (а.с. 10).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

В постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Отже, обов`язковою умовою для виникнення такого виду відповідальності є наявність вини боржника в несплаті аліментів.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано. Відповідач не надавав будь-яких доказів своєї невинуватості у виникненні у нього заборгованості по сплаті аліментів за спірний період з 09 травня 2024 року по 28 лютого 2025 року, що свідчить про ухилення відповідача від його обов`язку в утриманні його дитини та сплаті на її утримання аліментів, присуджених в судовому порядку. Це є підставою для нарахування на таку заборгованість пені за прострочення сплати аліментів за весь період їх прострочення.

У Сімейному кодексі не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, він повинен надати докази на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом і в постановах від 10 січня 2024 року у справі № 359/240/21, від 19 лютого 2024 року у справі № 761/893/23.

Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько дитини несе не лише з рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України, що відповідає позиції наведеній у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 522/26181/15-ц.

Колегія суддів наголошує, що, відповідач не надавав будь-яких доказів своєї невинуватості у несплаті аліментів, тому з наданих позивачкою письмових документів наявні підстави для висновку, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, чого він не спростував належними і допустимим доказами при розгляді його апеляційної скарги.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що сплата аліментів за вказаним вище виконавчим листом відповідачем не здійснювалася, оскільки про виконавче провадження та суму щомісячного платежу він довідався від державного виконавця 31 січня 2025 року. Враховуючи те, що про свій обов`язок по сплаті аліментів на утримання дочки відповідач був обізнаний з рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2024 року у справі № 589/2128/24, він не був позбавлений можливості здійснювати заходи направлені на надання матеріальної допомоги на утримання дитини альтернативними засобами, не чекаючи повідомлення про примусове виконання рішення суду. Суд також враховує те, що відповідачем здійснено сплату аліментів у червні 2024 року в розмірі 4522,61 грн шляхом переказу грошових коштів позивачці, що вказує на те, що відповідач мав можливість здійснювати перерахування аліментів у наведений спосіб.

В той же час заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку аліментів, здійсненого державним виконавцем Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який наданий позивачкою до позовної заяви, оскільки він містить технічні помилки та розбіжності зі сплати аліментів.

На виконання ухвали апеляційного суду Шосткинським відділом державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України наданий розрахунок від 20 березня 2026 року заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 за виконавчим листом № 589/2128/24 від 30 грудня 2024 року, виданим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 березня 2025 року складає 32166,22 грн.

З огляду на вищевказане, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 09 травня 2024 року по 28 лютого 2025 року розраховується наступним чином:

пеня за прострочення сплати аліментів за травень 09.05.2024 року - 28.02.2025 року - 2678,94 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 296 (кількість днів прострочення) х 1 % = 7929,66 грн; але не більше 100 %, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 2678,94 грн;

у червні 2024 року сплачено аліментів на суму 4522,61 грн, заборгованість за червень 2024 року відсутня, а тому пеня не нараховується;

пеня за прострочення сплати аліментів за липень 01.07.2024 року - 28.02.2025 року - 3832,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 243 (кількість днів прострочення) х 1 % = 9312,36 грн; але не більше 100 %, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 3832,25 грн;

пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 01.08.2024 року - 28.02.2025 року - 4050,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 212 (кількість днів прострочення) х 1 % = 8585,00 грн; але не більше 100 %, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 4050,00 грн;

пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 01.09.2024 року - 28.02.2025 року - 4050,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 181 (кількість днів прострочення) х 1 % = 7330,50 грн; але не більше 100 %, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 4050,00 грн;

пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 01.10.2024 року - 28.02.2025 року - 4050,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 151 (кількість днів прострочення) х 1 % = 6115,50 грн; але не більше 100 %, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 4050,00 грн;

пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 01.11.2024 року - 28.02.2025 року - 4050,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 120 (кількість днів прострочення) х 1 % = 4860,00 грн; але не більше 100 %, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 4050,00 грн;

пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 01.12.2024 року - 28.02.2025 року - 4050,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 90 (кількість днів прострочення) х 1 % = 3645 грн;

пеня за прострочення сплати аліментів за січень 01.01.2025 року - 28.02.2025 року - 4573,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 59 (кількість днів прострочення) х 1 % = 2698,21 грн;

пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 01.02.2025 року - 28.02.2025 року - 1742,64 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 28 (кількість днів прострочення) х 1 % = 487,93 грн.

Загальна сума пені становить 29542 грн 33 коп. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивачку ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в усіх судових інстанціях.

При подачі позову підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1211 грн 40 коп., а тому пропорційно до задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 666 грн 27 коп. (1211,40 грн х 55%).

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 141, 374, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Сопової Вікторії Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ) пеню за період прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 26 листопада 2024 року у справі № 589/2128/24, за період з 09 травня 2024 року по 28 лютого 2025 року в розмірі 29542 грн 33 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 666 грн 27 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2026 року.

Головуючий А.П.Сидоренко

Судді Д.В.Сізов

М.В.Щербаченко