Справа №297/35/26
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

02 квітня 2026 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гал Л. Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Берегівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кобрин М.М., звернулася до суду з позовною заявою до Берегівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження.

Відповідно до огляду судової практики розгляду цивільних справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, під час воєнного стану Верховного суду від 05.09.2025, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання грошової допомоги, компенсації тощо. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. Заявниками у такій категорії справ можуть бути спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. До заяви про встановлення факту родинних відносин можуть додаватися такі документи та докази: докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

У постанові від 17 липня 2024 року у справі № 705/928/23 Верховний Суд зазначив, що у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти.

Крім того, суди мають враховувати довідки органів ДРАЦС про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

У переважній більшості справ заявниками були батьки загиблого військовослужбовця (мати або батько, або обоє), його рідні діти, рідні сестри/брати. Заінтересованими особами відповідні органи ПФУ, відповідні ТЦК та СП, Міноборони України, відповідні відділи ДРАЦС, відповідні нотаріальні контори, інші родичі загиблого. Звертаючись до суду із заявами про встановлення факту родинних відносин із загиблими військовослужбовцями, заявники визначали заінтересованих осіб в залежності від мети встановлення такого факту.

При цьому заявники вказували на неможливість отримання соціальних виплат та допомог у зв`язку із загибеллю військовослужбовців з таких причин: невідповідність прізвища загиблого сина прізвищу батька/матері в документах, що підтверджують родинні відносини; невідповідність прізвища, імені по батькові матері/батька в свідоцтві про народження загиблого та в паспорті одного з батьків; невідповідність прізвища загиблого військовослужбовця, зазначеного в свідоцтві про народження, та у свідоцтві про смерть чи паспортних даних; невідповідність дати народження, прізвища загиблого військовослужбовця, зазначених в свідоцтві про народження та у паспорті громадянина України, військовому квитку; невідповідність ім`я та дати народження матері, зазначених у свідоцтві про народження загиблого військовослужбовця та у свідоцтві про народження заявниці, а також у її паспорті громадянина України; втрата свідоцтва про народження загиблого військовослужбовця; знищення свідоцтва про народження загиблого військовослужбовця, яке видане органами рф; свідоцтво про народження загиблого військовослужбовця, свідоцтво про укладення шлюбу із загиблим військовослужбовцем, видані органами рф.

Заявник просила встановити факт, що вона є матір`ю загиблого військовослужбовця. Посилалася на розбіжність у написанні її прізвища у її документах та документах її сина, зокрема, у паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера та в пенсійному посвідченні її прізвище зазначене без апострофа, у той час як в документах її сина, зокрема в свідоцтві про народження, паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть прізвище сина зазначено з апострофом, що перешкоджає їй оформити одноразову грошову допомогу, виплата якої передбачена Постановою № 168.

При цьому, представник заявника адвокат Кобрин М.М., не врахувавши судову практику Верховного Суду, звернулася до суду з позовною заявою, а не із заявою про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Берегівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження залишити без руху.

Повідомити представника позивача адвоката Кобрин Маріанну Михайлівну, що після отримання копії ухвали їй надається триденний строк для усунення недоліків.

В іншому разі позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЛайош ГАЛ