Провадження №4-с/447/1/26
Справа №2-86/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Бачуна О.І.

при секретарі Данилів О.І.

скаржника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 , заінтересованих осіб: Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про визнання бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 із скаргою в якій просить визнати бездільяність начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рудницької М.О. яка полягає у не знятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 накладених на підставі постанови від 03.02.2016 в рамках виконавчого провадження 49885589 та постанови від 01.11.2016року в рамках виконавчого провадження 52082135 та зобов`язати відділ виконавчої служби зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 накладений на підставі вказаних постанов. Заява мотивована тим, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.08.2025 року у справі № 2-86/11, виконавчий лист, виданий 29.09.2014року Миколаївським районним судом Львівської області на виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30.12.2013року по справі №2-86/11 щодо боржника ОСОБА_4 , правонаступниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнано таким, що не підлягає виконанню та вказана ухвала набрала законної сили, у зв`язку з чим, підстави для збереження вжитих судом заходів забезпечення позову відсутні.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила її задоволити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Попова О.А. скаргу підтримала та просила її задоволити.

Представник Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 15.01.2026 подав до суду письмові заперечення на скаргу. Вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення

Дослідивши матеріали скарги, справи № 2-86/11 суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 30.12.2013 року по справі №2-86/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» борг за кредитним договором №0 1) від 15.08.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , що в гривневому еквіваленті складає 424439 гривень 79 коп. На виконання вказаного рішення 29.09.2014 року Миколаївським районним судом Львівської області було видано виконавчі листи.

03.02.2016року постановою державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ ВП №49885589 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна.

01.11.2016року постановою державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ ВП №52082135 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна.

12.08.2018року постановою приватного виконавця Меленчука В.І. ВП №56592775 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

21.06.2016року постановою державного виконавця Сихівського відділу ДВС м.Львів ВП №49885589 виконавчий лист №2-86/11 виданий 29.09.2014 Миколаївським районним судом Львівської області повернуто стягувачу.

30.03.2017року постановою державного виконавця Сихівського відділу ДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ВП №52082135 виконавчий лист №2-86/11 виданий 29.09.2014 Миколаївським районним судом Львівської області повернуто стягувачу.

Вказані виконавчі листи було повторно пред`явлено стягувачем до виконання.

30.12.2019року постановою приватного виконавця Меленчука В.І. ВП №56592775 виконавчий лист №2-86/11 виданий 29.09.2014 Миколаївським районним судом Львівської області повернуто стягувачу.

13.05.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2244/К/1, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив ТОВ «Укрдебт Пдюс», а ТОВ «Укрдебт Плюс» набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, в тому числі і право вимоги за кредитним договором №0 1) від 15.08.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.12.2020 замінено стягувача у цивільній справі №2- 86/10, щодо примусового виконання виконавчого листа від 29.09.2014 року №2/447/9/13 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення прав вимоги №2244/К/1 від 13.05.2020 року.

17.09.2021 року між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ТОВ «Інком-Фінанс» було укладено Договір факторингу, згідно умов якого ТОВ «Інком-Фінанс» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Укрдебт Плюс» за плату, а ТОВ «Укрдебт Плюс» зобов`язався відступити ТОВ «Інком-Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників за Договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 15.08.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 . Відповідно до Акту приймання-передачі прав вимоги по Договору факторингу від 17.09.2021 року ТОВ «Укрдебт Плюс» передав, а ТОВ «Інком-Фінанс» прийняв права вимоги до боржників за Договором про надання споживчого кредиту №0 1), а саме: право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту відповідно до Основного договору в сумі 33 124,00 дол. США; право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому Основним договором нарахованих та несплачених в сумі 24 366,58 доларів США

17.09.2021 між ТОВ «Інком-Фінанс» та ОСОБА_3 було укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого ТОВ «Інком-Фінанс» передав, а ОСОБА_3 набув права вимоги та інші права, що належать ТОВ «Інком-Фінанс» на момент переходу права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 15.08.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 28.02.2025 року замінено стягувача з ПАТ « Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ « Укрдебт Плюс» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа №2-86/11 виданого 29.09.2014 Миколаївським районний суд Львівської області про стягнення з ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_3 . Замінено боржника ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у виконавчому листу від 29.09.2014року, який виданий Миколаївським районним судом Львівської області у цивільній справі №2-86/11 ( провадження 2/447/9/13) на її правонаступників: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки від 19.03.2025року вбачається, що ОСОБА_3 повідомляє, що заборгованість ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 15.08.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 - відсутня. Рішення добровільно виконане ОСОБА_1 і жодний майнових претензій у нього не має.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.08.2025 року у справі № 2-86/11 визнано виконавчий лист, виданий 29.09.2014року Миколаївським районним судом Львівської області на виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30.12.2013року по справі №2-86/11 щодо боржника ОСОБА_4 , правонаступниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий лист, виданий 29.09.2014року Миколаївським районним судом Львівської області на виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30.12.2013року по справі №2-86/11 щодо боржника ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню. Ухвала набрала законної сили.

29.10.2025року ОСОБА_1 звернулася Сихівського відділу ДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арештів з майна боржника посилаючись на те, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.08.2025 року у справі № 2-86/11 визнано виконавчі лист, видані 29.09.2014року такими, що не підлягають виконанню.

25.11.2025 ОСОБА_1 отримана відповідь Сихівського відділу ДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якої вбачається що відсутні правові підстави для зняття арешту з нерухомого майна по АСВП №49885589 та АСВП №52082135.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини четвертої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, визначено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державним реєстратором є державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Згідно з абзацом 3 пункту 5 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, державна реєстрації публічних обтяжень рухомого майна під час примусового виконання рішень відповідно до закону проводиться державним або приватним виконавцем.

Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону № 1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15.

Судом встановлено, що виконавчий лист, виданий 29.09.2014року Миколаївським районним судом Львівської області на виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30.12.2013року по справі №2-86/11 щодо боржника ОСОБА_4 , правонаступниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнано таким, що не підлягає виконанню та виконавчий лист, виданий 29.09.2014року Миколаївським районним судом Львівської області на виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30.12.2013року по справі №2-86/11 щодо боржника ОСОБА_1 , визнано таким, що не підлягає виконанню, однак Сихівський відділ ДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишив без належного реагування відповідну заяву ОСОБА_1 та фактично відмовляється зняти арешти з майна боржника, накладені з метою виконання цього виконавчого документа.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до обґрунтованого висновку про визнання неправомірною бездіяльності виконавчої служби та необхідність зобов`язання зняти арешти, накладені на майно ОСОБА_1 .

Установивши, що виконавчий лист, задля виконання якого накладені арешти на все майно боржника, визнано таким, що не підлягає виконанню, і боржник звертався із заявою про зняття цих арештів, уповноважена особа відділу ДВС відповідно до вимог частини четвертої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, мала б винести постанову про скасування заходів примусового виконання у вигляді арештів майна боржника та заборони на його відчуження.

Суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованих арештів на майно боржника та відсутність у необхідності подальшого застосування таких арештів на майно боржника, бездіяльність виконавчої служби щодо незняття арешту з майна заявника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння його майном.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 позбавлена іншого способу захисту свого права на мирне володіння майном, аніж оскарження бездіяльності органу державної виконавчої служби щодо незняття арештів із належного йому майна.

Частиною другою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Під бездіяльністю розуміється певна форма поведінки, у даному випадку відповідальної посадової особи державної виконавчої служби, пов`язана з невиконанням такою особою дій, які вона була зобов`язана вчинити в силу покладених на неї обов`язків та згідно з чинним законодавством України. Ухилення суб`єкта владних повноважень від вчинення дій, які він зобов`язаний вчинити у певних випадках, є бездіяльністю, протиправність її може мати місце лише у тому випадку, якщо внаслідок неї порушуються права, інтереси чи свободи інших осіб.

З огляду на викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку, що незняття відділом ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні за обставинами цієї справи в розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження» є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право заявника підлягає захисту шляхом зобов`язання державного виконавця та/або уповноважених посадових осіб відділу звільнити з під арешту усе майно (кошти), що належать заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158,353, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рудницької Мирослави Олексіївни щодо не зняття арештів з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладених на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 03.02.2016року в рамках виконавчого провадження 49885589 та на підставі постанови про арешт майна боржника від 01.11.2016року в рамках виконавчого провадження 52082135.

Зобов`язати Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , накладений на підставі постанови Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.02.2016року виконавче провадження 49885589 та вчинити дії з реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення обтяження за номером запису 13411230

Зобов`язати Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , накладений на підставі постанови Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові про арешт майна боржника від 01.11.2016 року виконавче провадження 52082135 та вчинити дії з реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення обтяження за номером запису 17220704

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з моменту постановлення ухвали.

Суддя Бачун О. І.