ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 березня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/292/25

Головуючий у першій інстанції Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/87/26

Унікальний номер справи №742/631/25

Головуючий у першій інстанції Циганко М.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/87/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, -

У С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод в особистому спілкуванні та участі у вихованні їх малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити способи його участі в особистому спілкуванні та участі у вихованні їх малолітніх дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

необмежене особисте спілкування батька з дітьми телефоном та в режимі он-лайн з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини;

шляхом побачень і спілкування батька з дітьми:

у робочі дні, а саме: два дні в тиждень за попереднім погодженням з матір`ю ОСОБА_2 , після закінчення шкільних занять та інших додаткових гуртків, які відвідують діти, до 20 год. 00 хв із можливістю перебування дітей за місцем проживання батька ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_2 ;

у вихідні дні, а саме кожної першої та третьої суботи і неділі із 10 год. 00 хв суботи до 20 год. 00 хв із можливістю перебування дітей за місцем проживання батька ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також з можливістю залишення дітей на ніч із суботи на неділю за бажанням дітей;

спільний відпочинок батька ОСОБА_1 з дітьми в період святкування днів народжень батька ОСОБА_1 та баби ОСОБА_5 у робочі дні після закінчення шкільних занять та інших додаткових гуртків, які відвідують діти, та до 20 год. 00 хв, у вихідні дні із 10 год. 00 хв до 20 год. 00 хв, без присутності матері ОСОБА_2 ;

спільний відпочинок з дітьми у їх день народження та на Новий рік: парні роки діти святкують разом з батьком ОСОБА_1 , непарні - разом з матір`ю ОСОБА_2 , при цьому сторони обговорюють завчасно години святкувань;

протягом року, в період шкільних канікул діти 1/2 загальної кількості днів канікул перебувають та проживають разом з батьком за місцем його проживання, ночівля за згодою дітей, а іншу 1/2 кількості днів канікул - із матір`ю. В період літніх канікул діти 45 днів проживають з батьком за місцем його проживання, без присутності матері, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду за межі міста на відпочинок;

тимчасовий виїзд дітей за межі України з батьком з метою їх оздоровлення та відпочинку повинен здійснюватися за попередньою домовленістю з матір`ю дітей, з урахуванням бажання дітей, в разі заперечення матері - за рішенням суду про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди другого з батьків;

у разі хвороби дітей (підтвердженої згідно запису педіатра), якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками, дату, враховуючи інтереси дітей, стан їх здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до їх віку.

Позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.03.2023, від якого мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти фактично проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначав, що у договірному порядку з відповідачкою не вдалось вирішити питання щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, у зв`язку з чим органом опіки та піклування йому було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми один раз на тиждень протягом 5 годин (залежно від графіку роботи батька) за погодженням з матір`ю дітей.

Указував, що відповідачка рішення органу опіки та піклування не виконує, досягти домовленості з нею не вдається, оскільки неможливо визначити конкретний час для спілкування з дітьми, остання здійснює цькування дітей за спілкування з батьком та створює йому перешкоди у відвідуванні дітей в шкільному закладі.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.08.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у особистому спілкуванні та участі у вихованні їх малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено способи участі ОСОБА_1 у особистому спілкуванні та участі у вихованні їх малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- один раз на тиждень протягом п`яти годин (залежно від графіку роботи батька) за погодженням з матір`ю дітей.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2025 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дітьми змінити, визначивши йому способи участі в особистому спілкуванні та вихованні дітей наступним чином:

1) необмежене спілкування з дітьми особисто, а також засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку;

2) встановити наступний графік побачень (спілкування) батька з дітьми:

- протягом навчального року (у період навчального процесу): кожної першої та третьої суботи і неділі, а саме з 10 год. 00 хв суботи до 20 год. 00 хв неділі з можливістю залишення дітей за їх бажанням з батьком на ніч із суботи на неділю без присутності матері ОСОБА_2 ;

- у період шкільних канікул: перебування дітей з батьком без присутності матері протягом 1/2 частини від загальної тривалості канікул.

У решті вимог рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що визначений судом першої інстанції спосіб моєї участі у вихованні дітей шляхом одноразового в тиждень побачення з дітьми протягом 5 годин за погодженням з матір`ю є нечітко сформульованим, складним у реалізації та явно недостатнім для належної реалізації прав та обов`язків усіх членів сім`ї один відносно одного. Таке рішення суду не вирішить наявного між сторонами способу і буде неефективним, оскільки такий спосіб участі вже був визначений органом опіки та піклування, однак це не призвело до врегулювання спірного питання.

Наголошує, що такий спосіб не відповідає засадам рівності прав та обов`язків як матері і батька щодо дітей, так і прав дітей щодо обох батьків, які закріплені у ст. 141, 142 СК України.

Зауважує, що покладаючи на нього обов`язок погоджувати з матір`ю час своїх побачень, суд не визначив спосіб такого погодження та не врахував, що саме відповідачка усіма способами перешкоджає таким побаченням, а тому у нього відсутня можливість домогтися від неї такого погодження і відсутня можливість самостійно (без судового рішення) дійти з нею згоди щодо участі у вихованні дітей.

Указує, що за відсутності обставин, які б свідчили про небезпеку для дітей з боку позивача, вважає за доцільне визначення більш чіткого графіка, який би не потребував погодження з матір`ю та не давав їй можливості зловживати цим, а був би чітким, зрозумілим і обов`язковим для виконання обома сторонами.

Зазначає, що порушення прав позивача підтверджується і позицією відповідачки, яка заперечує проти бажання позивача спілкуватися з дітьми, та навіть у відзиві висловлює обурення з приводу його спроб побачити дітей, навмисно перекручуючи фактичні обставини в негативному ракурсі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_2 та її представника - адвоката Ткаченко Н.М., які просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції взяв за основу рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області №264 від 19.09.2023 про порядок побачення з дітьми, та вважав, що такий порядок спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дітей, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дітей та здійснення його права на особисте спілкування із дітьми, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дітей, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дітей.

Однак погодитись з таким висновком районного суду апеляційний суд не може зважаючи на наступне.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.03.2023 у справі №742/781/23.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25, 26).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.07.2023 (справа №742/2196/23) визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).

Судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.06.2022 з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_2 щомісячно починаючи з 01.06.2022 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Прилуцькому ВДВС Сх МРУ МЮ (а.с. 27).

У висновку Служби у справах дітей Прилуцької міської ради про встановлення порядку побачення з дітьми від 12.09.2023 №582 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.08.2023, остання клопотала перед Виконавчим комітетом Прилуцької міської ради про встановлення порядку побачення ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають з матір`ю ОСОБА_2 : один раз на тиждень протягом п`яти годин (залежно від графіку роботи батька), за погодженням з матір`ю дітей, оскільки дане рішення не суперечитиме інтересам дітей (а.с. 45).

Вказаний висновок Службою у справах дітей Прилуцької міської ради складено на підставі наступних документів:

- характеристики ТОВ «Прилуцька аграрна компанія» на ОСОБА_1 , відповідно до якої останній працює у товаристві з 12.06.2023 на посаді сторожа служби безпеки, а також працював у товаристві у періоди 19.10.2020 27.01.2021, 25.11.2022 31.03.2023; за час роботи зарекомендував себе лише з позитивної сторони;

- довідки комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області від 16.08.2023 №1249, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за даною адресою також зареєстровані: колишня дружина ОСОБА_2 (за даною адресою фактично не проживає), син колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (за даною адресою фактично не проживає), син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (за даною адресою фактично не проживає), донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (за даною адресою фактично не проживає);

- довідки №182 Прилуцького психоневрологічного відділення КНП «ЧОПНЛ» ЧОР про те, що ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за наркологічною допомогою не звертався;

- довідки-характеристики від 16.08.2023 №1250 Комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області на ОСОБА_1 , відповідно до якої останній має позитивну характеристику особистості, скарги на його поведінку від мешканців мікрорайону не надходили;

- рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.03.2023 у справі №742/781/23 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області від 19.09.2023 №264 «Про порядок побачення з дітьми» встановлено порядок побачення ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 : один раз на тиждень протягом п`яти годин (залежно від графіку роботи батька), за погодженням з матір`ю дітей, оскільки дане рішення не суперечитиме інтересам дітей (а.с. 11, 46).

Між батьками склались неприязні стосунки, що підтверджується матеріалами справи, зокрема зверненнями позивача до Прилуцької міської ради Чернігівської області з приводу вирішення питання щодо участі у вихованні дітей та до Прилуцького районного відділу ГУНП в Чернігівській області у червні, липні 2023 року та червні 2024 року з приводу конфліктів з колишньою дружиною ОСОБА_2 щодо його участі у вихованні спільних дітей, за якими проводились відповідні перевірки (а.с. 6, 35-42).

За результатами розгляду ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 18.03.2025 щодо усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми, Виконавчим комітетом Прилуцької міської ради Чернігівської області складено висновок від 08.04.2025 №01-16/2351, в якому зазначено, що питання про встановлення порядку побачення ОСОБА_1 з дітьми розглядалось на засіданні постійної комісії з питань захисту прав дитини 12.09.2023 та рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради №264 від 19.09.2023 було встановлено відповідний порядок побачення батька з дітьми: один раз на тиждень протягом п`яти годин (залежно від графіку роботи батька), за погодженням з матір`ю дітей, оскільки дане рішення не суперечитиме інтересам дітей. На даний час обставини не змінились, рішення виконавчого комітету є чинним та відповідає інтересам дітей (а.с. 53).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 59,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки комітету самоорганізації населення №5 Плискунівського мікрорайону від 03.03.2026 №024/5-09-66 у вищевказаному будинку зареєстровані власник ОСОБА_1 , колишня дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , син колишньої дружини ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Принцип найкращих інтересів поширюється на всі дії, що стосуються дітей, і вимагає активних дій із захисту їхніх прав та сприяння їх зростанню та благополуччю, а також заходів з підтримки та надання допомоги батькам й іншим особам, які несуть щоденну відповідальність у питаннях реалізації прав дітей.

У ст. 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «JOHANSEN v. NORWAY» від 07.08.1996).

Отже, визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Оскільки батько та мати мають рівні права та обов`язки, виходячи з принципу рівності батьків у реалізації їх права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, з урахуванням спору між батьками та неможливості самостійно прийти до спільного рішення щодо участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що права позивача на спілкування з сином та донькою, які проживають окремо, підлягають захисту шляхом надання ОСОБА_1 періодичних побачень та спілкування з дітьми.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , районний суд взяв за основу висновок виконавчого комітету Прилуцької міської ради №264 від 19.09.2023 та встановив аналогічний спосіб і порядок участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, від 20 березня 2024 року у справі №204/2097/22).

За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як слідує з матеріалів справи орган опіки та піклування Прилуцької міської ради своїм висновком від 08.04.2025 підтвердив чинність рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради №264 від 19.09.2023, зазначивши, що обставини на даний час не змінились та визначений порядок побачень батька з дітьми один раз протягом п`яти годин (залежно від графіку роботи батька) за погодженням з матір`ю дітей відповідає інтересам дітей.

Колегія суддів вважає, що при виконанні ухвали Прилуцького районного суду Чернігівської області від 18 березня 2025 року щодо надання висновку про встановлення порядку побачень та участі у вихованні батька ОСОБА_1 з дітьми орган опіки та піклування Прилуцької міської ради проявив формальний підхід, обмежившись лише констатацією чинності рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради №264 від 19.09.2023, нівелюючи принцип рівності прав батьків на участь у вихованні дітей, розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей.

У справі встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, за яких визначення часу побачень дітей з батьком за погодженням з матір`ю дітей призведе до неможливості виконання такого рішення.

Вирішуючи питання встановлення порядку та способу участі ОСОБА_1 у вихованні дітей та спілкуванні з ними, апеляційний суд зважає на наступне.

У справі, що переглядається, судом не встановлено негативної поведінки позивача, яка могла б зашкодити дітям, чи виключних обставин, які свідчили б про необхідність обов`язкової присутності матері чи іншої особи під час побачень батька з дітьми.

Так само у матеріалах справи відсутні докази, що спілкування батька з дітьми має негативний вплив на нормальний розвиток дітей.

Колегія суддів зауважує, що батько має право на безпосередню участь у житті і вихованні дітей та на зустрічі на рівні з матір`ю дітей.

Апеляційний суд не погоджується із висновком районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо необмеженого спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку. Колегія суддів вважає, що відмова у задоволенні цих вимог обмежує право батька на спілкування з дітьми, адже останній має право на достатнє спілкування та контакт з дітьми, зокрема у період відсутності побачень з ними, оскільки батько та мати мають рівні права та обов`язки, і при вирішенні питання, зокрема, щодо можливості спілкування з дітьми засобами зв`язку того з батьків, з ким діти не проживають, слід виходити з інтересів дитини.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дітей, вік дітей, а також закріплений у положеннях чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, бажання батька на участь у вихованні та спілкуванні зі своїми обома дітьми, колегія суддів вважає доцільним визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 , наступним чином:

- необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку;

- встановити наступний графік побачень (спілкування) батька з дітьми:

протягом навчального року (у період навчального процесу) кожної першої та третьої суботи і неділі, а саме з 10 год. 00 хв суботи до 20 год. 00 хв неділі з можливістю залишення дітей за їх бажанням з батьком на ніч із суботи на неділю без присутності матері ОСОБА_2 ;

у період шкільних канікул перебування дітей з батьком без присутності матері протягом 1/2 частини від загальної тривалості канікул.

На переконання апеляційного суду, такий порядок буде відповідати принципу рівності прав батьків на участь у спілкуванні з дітьми та їх вихованні та якнайкращим інтересам дітей, які в свою чергу мають право знати обох батьків та право на їх піклування, підтримувати з ними зв`язок, а також праву позивача, як батьку дітей, на особисте спілкування з ними і участь у їх вихованні та правомірному усуненню перешкод у здійсненні такого права.

Враховуючи інтереси дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм права та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми, суд вважає, що встановлений спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні з дітьми не зашкодить їм, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дітей, повністю відповідатиме їх можливостям у повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а також забезпечить сталий психо-емоційний зв`язок з батьком, компенсуючи його відсутність у періоди проживання дітей лише з матір`ю.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.08.2025 підлягає зміні, шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини у новій редакції, в решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2025 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

«Визначити способи участі ОСОБА_1 у особистому спілкуванні та вихованні дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку;

- встановити наступний графік побачень (спілкування) батька з дітьми:

протягом навчального року (у період навчального процесу) кожної першої та третьої суботи і неділі, а саме з 10 год. 00 хв суботи до 20 год. 00 хв неділі з можливістю залишення дітей за їх бажанням з батьком на ніч із суботи на неділю без присутності матері ОСОБА_2 ;

у період шкільних канікул перебування дітей з батьком без присутності матері протягом 1/2 частини від загальної тривалості канікул».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 30 березня 2026 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко