Справа № 373/241/26
Номер провадження 2/373/769/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

13 квітня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Залеської А.О.,

секретаря судових засідань Руденко О.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (АТ «ПУМБ») Донцова Є.О. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» кредитну заборгованість у розмірі 70145,88 грн. Також просила стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2622,40 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2026 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, оскільки відповідачка зареєстрованою не значиться.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення.

При вивченні матеріалів даної справи, з`ясування фактичних обставин та суті спору судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У позовній заяві позивачем об`єднано в одну грошову вимогу три різні грошові вимоги про стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, укладеними у різний час і на відмінних один від одного умовах кредитування. Отже, грошові вимоги за окремими договорами, які представник позивача об`єднав (сумував) в одну грошову вимогу, не пов`язані між собою підставою виникнення.

Позивач як кредитор у трьох різних грошових зобов`язаннях об`єднав в одну суму стягнення грошові вимоги у трьох кредитних спорах, які виникли з договірних відносин.

1) договір № 601 від 28.05.2018 передбачає надання кредиту на умовах відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом 3000 грн, розмір якого є змінюваним, зі сплатою процентів за ставкою 49 % річних та зі сплатою щомісячної комісії, з можливістю продовження строку кредитування на розсуд кредитодавця. Одночасно позичальник подав заявку на приєднання до договору страхування. Сума стягнення за цим договором становить 48740,09 грн, тоді як загальна вартість кредиту на момент укладання договору за 12 місяців становила 3765,37 грн;

2) договір № 001 від 24.10.2019 передбачає надання кредиту 10000 грн в розстрочку строком на 24 місяці (повернення частинами) зі сплатою процентів за ставкою 0,01 % річних та комісії у фіксованому розмірі по 399,00 грн щомісяця. Сума стягнення за цим договором 1501,67 грн, тоді як орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на момент укладання договору складала 19576,92 грн;

3) договір № 5 від 15.01.2021 передбачає надання кредиту в сумі 22896,00 грн на придбання товару у ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД», в розстрочку на 24 місяці з фіксованою процентною ставкою 0,01 % річних та з разовою комісією за надання кредиту 499 грн. Загальна вартість кредиту за цим договором становила 22898,25 грн., а сума заборгованості, яка включена позивачем до загальної суми стягнення складає 19896,71 грн.

Суд зауважує, що кожна кредитна історія є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення кожного з договорів, так і при їх виконанні, відповідні дії чи бездіяльність утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками (відповідальністю). Встановлення фактичних обставин по кожному кредитному спорі засвідчується доказами, які не пов`язані між собою, оскільки договори є різними.

Отже, вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 70145,88 грн шляхом сумування трьох грошових вимог за кожним окремим кредитним договором, викладено з порушенням правил об`єднання позовних вимог, які є самостійними, не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам, та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Сумісний розгляд заявлених у даній справі позовних вимог за трьома окремими кредитними договорами перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін у кожному з трьох грошових зобов`язань та суттєво ускладнить вирішення справи, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку правовідносинам, що виникли на підставі різних договорів, укладеними в різний час на різних умовах. Фактично суд муситиме встановлювати обставини та надавати їм оцінку у трьох різних незалежних один від одного спорах в кредитних правовідносинах, досліджувати умови кредитування за трьома договорам, з`ясовувати поведінку сторін у трьох кредитних правовідношеннях, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, правильність складання розрахунків заявлених до стягнення сум тощо.

Таким чином, позивачем при поданні позову було порушено правила об`єднання позовних вимог, що згідно положень, що згідно п.2 ч.4 ст. 185 ЦПК України є підставою для повернення позовної заяви.

Так як провадження у справі вже відкрито, суд досліджує питання можливості роз`єднати позовні вимоги.

Частиною шостою статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Згідно з ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки при поданні позову з грошовими вимогами, що стосуються трьох різних кредитних правовідносин, позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та, відповідно, сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому законом, від загальної суми стягнення, то після роз`єднання позовних вимог (навіть якщо б таке було можливо) дві позовні вимоги залишаться не оплачені судовим збором. Тож у цьому випадку застосування судом положень ч.6 ст. 188 ЦПК України і роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства та призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача. Крім цього, роз`єднати позовні вимоги не представляється можливим, ще й тому, що у прохальній частині позовної заяви вони не викладені окремо, а об`єднані в одну суму стягнення за трьома різними кредитними спорами.

Порушення правил об`єднання позовних вимог процесуальний закон не визначає, як одну із підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки виправити такий недолік позивач може лише шляхом подання окремих позовів, кожен з яких повинен бути оплачений судовим збором.

Як зазначалось вище, порушення правил об`єднання позовних вимог є підставою повернення позовної заяви (п.2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України).

Разом з тим, у даній справі це порушення виявлено після відкриття провадження і не може бути усунене шляхом роз`єднання судом позовних вимог у самостійні провадження в порядку ч.6 ст. 188 ЦПК, оскільки таке роз`єднання допускається щодо тих позовних вимог, які насправді можуть бути об`єднані в одне провадження за правилами ст. 188 ЦПК України, але суд встановить, що окремий їх розгляд є більш доцільний. Це означає, що роз`єднання судом позовних вимог не може бути способом виправлення, допущених позивачем порушень правил об`єднання позовних вимог.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи, що ЦПК України не визначає порушення правил об`єднання позовних вимог як підстави для залишення позовної заяви без руху та встановлення позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Обґрунтованість такої позиції підтвердив й Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/7186/19 (постанова від 16.10.2020). Хоч відповідна справа віднесена до господарської юрисдикції, суд вважає за можливе та доцільне врахувати висновані в ній позиції Верховного Суду в даній цивільній справі, зважаючи на ідентичність норм процесуального законодавства (ГПК та ЦПК) в частині вирішення питань повернення заяв, об`єднання та роз`єднання позовних вимог, залишення позову без розгляду тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 188, п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Залеська