Номер провадження 2/754/3207/26
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки Момот О.О. ,

представника третьої особи-2 ОСОБА_5.,

розглядаючи у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через представника - адвоката Момот Ольгу Олександрівну, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі однієї четвертої від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати з моменту подання позову до закінчення навчання позивачки.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі Міністерство оборони України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 грудня 2025 року залучено до участі у справі ОСОБА_4 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 лютого 2026 року залучено до участі у справі Військову частину НОМЕР_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Згідно з матеріалами справи солдат ОСОБА_3 , прийнятий на військову службу 28 серпня 2022 року, зник безвісти 16 травня 2023 року, що підтверджується сповіщенням сім`ї від 05.06.2025.

14 квітня 2026 року представник ОСОБА_4 заявив клопотання про зупинення розгляду справу у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України і є зниклим безвісти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, - електронна база даних, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, їх невпізнані останки, наявність чи відсутність рішення суду про визнання осіб, зниклих безвісти, безвісно відсутніми або оголошення померлими, а також інших даних, що використовуються для забезпечення обліку осіб, зниклих безвісти, з метою їх розшуку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, припиняється не пізніше ніж через три дні з дня встановлення місця перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи з повідомленням про це її близьких родичів та членів сім`ї, а також заявника, якщо заявник не є близьким родичем та членом сім`ї. Про припинення розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, невідкладно робиться відмітка в Реєстрі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду погодилася з доводами колегії суддів Третьої судової палати щодо наявності підстав для відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України (аналогічні положення містяться в пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та пункті 5 частини першої статті 236 КАС України), сформульованих у постановах колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23, колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2025 року у справі № 904/4027/22 та колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 852/2а-1/24 (провадження № А/990/24).

У постанові Верховного Суду від 14 січня 2026 року у справі № 513/475/24 зазначено, що:«у цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд».

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Оскільки матеріали справи містять докази перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України на військовій службі у військовій частині та він вважається зниклим безвісти за особливих обставин, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України у військовій частині або до отримання інформації про безвісти зниклого відповідача, у тому числі його місця перебування.

Аналогічна позиція щодо зупинення провадження вказана і в ухвалі Верховного Суду від 10 грудня 2025 року у справі № 161/4066/22.

Керуючись ст. 251, 252, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Савченко Павла Дмитровича про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 754/15046/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України у військовій частині або до отримання інформації про безвісти зниклого відповідача, у тому числі його місця перебування.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.04.2026.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК