Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
308/4482/25: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 02.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Дата набрання законної сили: 02.04.2026
Номер судового провадження: 61-3864ск26
УХВАЛА

02 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 308/4482/25

провадження № 61-3864ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті

особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області заочним рішенням

від 17 липня 2025 року позов ОСОБА_2 задовольнив.

Встановив факт проживання чоловіка та жінки, а саме ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 22 липня 2021 року по вересень 2024 року.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 20 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишив

без задоволення.

Закарпатський апеляційний суд постановою від 12 лютого 2026 року скасував заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 17 липня 2025 року, на підставі пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України, та ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив.

Встановив факт проживання чоловіка та жінки, а саме ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 22 липня 2021 року по вересень 2024 року.

20 березня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав

до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у зазначеній справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права

без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку

про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією

з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних

або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір

не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного

або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи

не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи

або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права

та інтересу.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права

із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода

на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Суди установили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року по 22 липня 2021 року.

Під час перебування у шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області рішенням від 22 липня

2021 року у справі № 308/5382/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвав.

Згідно Довідки ОСББ «Лобачевського 43» № 54/01 від 13 березня 2025 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою фактично проживав без реєстрації у період

з липня 2017 року по вересень 2024 рік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформаційної довідки № 429022195 від 28 травня 2025 року квартира

АДРЕСА_2

на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) № 5 від 01 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив ОСОБА_2 про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер обслуги 1 взводу 2 мінометної батареї

НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання бойового завдання на околицях населеного

пункту Новоданилівка Запорізької області.

У справі, що переглядається, заявник просила встановити факт проживання чоловіка та жінки, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 22 липня 2021 року по вересень 2024 року.

В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статті 3 СК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі

№ 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які

не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання

їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут

і взаємні права й обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі

№ 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин

і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, провадження № 14-283цс18).

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може достовірно свідчити про те,

що між сторонами склались та мали місце усталені відносини які притаманні подружжю (див. постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі

№ 588/350/15, провадження № 61-30273св18, від 19 березня 2020 року у справі

№ 303/2865/17, провадження № 61-43499св18, від 23 вересня 2021 року у справі

№ 204/6931/20, провадження № 61-13801св21, від 30 червня 2022 року у справі

№ 694/1540/20, провадження № 61-1904св22).

Факт місця реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій

за відсутності інших достатніх доказів (див. правовий висновок, викладений

у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22, провадження № 61-10702св23).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання

про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази.

Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності

у цивільному процесі (див. постанову Верховного Суду від 26 травня 2022 року

у справі № 362/3705/20, провадження № 61-7276св21).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,

на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),

що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,

які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги

чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які

за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному

та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У цій справі суди установили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували

у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року по 22 липня 2021 року, від якого мали двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Довідкою ОСББ «Лобачевського 43» № 54/01 від 13 березня 2025 року підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрована та фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , разом з нею за вказаною адресою фактично проживав без реєстрації у період з липня 2017 року по вересень 2024 року ОСОБА_4 .

Показаннями допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , незважаючи на певні сімейні проблеми, ніколи не припиняли спільного проживання однією сім`єю. Після мобілізації ОСОБА_4 приїжджав на періоди відпустки до ОСОБА_2 та дітей, вони разом проживали.

Також суди установили, що згідно інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вх. № 32904

від 09 липня 2025 року ОСОБА_4 відкрив карткові рахунки для отримання заробітної плати: карта № 417765 від 28 квітня 2022 року та карта

№ НОМЕР_3 від 06 листопада 2023 року. Виписка (рух коштів)

по зазначеним рахункам з часу відкриття по день смерті ОСОБА_4 показують, що цими двома картками користувались особи з різним географічним розташуванням. Вказаними картками позивачка підтверджує, що однією

з банківських карточок користувалась вона особисто, використовуючи заробітну плату чоловіка ОСОБА_4 для потреб сім`ї та господарства.

01 січня 2025 року позивачка ОСОБА_4 отримала сповіщення № 5 від 01 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_8 про загибель ОСОБА_4 , де вона зазначена, як дружина ОСОБА_4 .

Позивачці ОСОБА_4 12 квітня 2025 року за № 1027 командиром військової частини НОМЕР_2 видано довідку про безпосередню участь загиблого (померлого) солдата ОСОБА_4 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, яка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, надав оцінку доказам

і зробив обґрунтований висновок про доведеність факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 22 липня 2021 року до вересня 2024 року.

Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги не дають підстав

для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, оскільки останні зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої

та апеляційної інстанцій стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення

у справі «Пономарьов проти України» та ін.) повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок

та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах).

З огляду на зміст оскарженого судового рішення та касаційної скарги, вона

є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання

та оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...