Провадження № 2/752/2399/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хоменко В.С.

при секретарі - Павлюх П.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 , через представника - адвоката Дубчак Л.С., звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 у якому просить суд розірвати шлюбу між ним та відповідачкою, зареєстрований 06.09.2021 року відповідно до положень Цивільного кодексу Китайської Народної Республіки Спеціальним відділом реєстрації шлюбів Департаменту громадської адміністрації провінції Цзянсі (Китайська Народна Республіка), про що видано свідоцтво про вступ у шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстроване під номером № НОМЕР_2 .

В обґрунтовання позовних вимог зазначає, що 06.09.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб відповідно до положень Цивільного кодексу Китайської Народної Республіки Спеціальним відділом реєстрації шлюбів Департаменту громадської адміністрації провінції Цзянсі (Китайська Народна Республіка), про що видано свідоцтво про вступ у шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстроване під номером № НОМЕР_2 .

Подружжя дітей не має.

Наразі між позивачем та відповідачем фактично припинені шлюбні стосунки, з огляду на це, будь-які відносини, що притаманні шлюбу і які повинні бути між подружжям, між позивачем та відповідачем відсутні. Протягом певного часу позивачем усвідомлена неможливість подальшого перебування в шлюбі, у зв`язку з чим просить суд не надавати подружжю строк на примирення.

Крім того, у позові звертає увагу суду на те, що шлюб між сторонами був зареєстрований на території Китайської Народної Республіки, позивач є громадянином Китайської Народної Республіки, а відповідач громадянка України, що фактично проживає в Україні, отже, вказана справа про розірвання шлюбу є справою, що характеризується наявністю іноземного елементу й ознаками, визначеними пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2025 року по справі відкрито провадження із призначенням до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін на 23.01.2026 року (а.с. 24).

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

02.12.2025 року відповідач надала до суду заяву про визнання позову, відповідно до якої просить позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Пунктом 2 частини 1 статті 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» передбачено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

Так, судом з`ясовано, що відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю № 2063784 від 28.11.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру та заявою відповідачки про визнання позову.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06.09.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб відповідно до положень Цивільного кодексу Китайської Народної Республіки Спеціальним відділом реєстрації шлюбів Департаменту громадської адміністрації провінції Цзянсі (Китайська Народна Республіка), про що видано свідоцтво про вступ у шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстроване під номером № НОМЕР_2 (а.с. 10-14).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ч.ч. 3, 4 ст.200 , ч. 4 ст. 206 , ст. 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений (зареєстрований) 06.09.2021 року відповідно до положень Цивільного кодексу Китайської Народної Республіки Спеціальним відділом реєстрації шлюбів Департаменту громадської адміністрації провінції Цзянсі (Китайська Народна Республіка), про що видано свідоцтво про вступ у шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстроване під номером № НОМЕР_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко