Справа№ 606/1734/25
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2026 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Малярчук В.В. розглянувши заяву представника Селянського фермерського господарства "Тюльпан" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття"до ОСОБА_1 , Селянського Фермерського господарства "Тюльпан" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25.02.2026 залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття"до ОСОБА_1 , Селянського Фермерського господарства "Тюльпан" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди, з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, тобто у зв`язку з повторним нез`явленням у судове засідання та не повідомленням про причини неявки належним чином повідомленого позивача.

02.03.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника відповідача Селянського фермерського господарства "Тюльпан" адвоката Шкварка Т.Р. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" на користь відповідача Селянського фермерського господарства "Тюльпан" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. Зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач просив стягнути з позивача витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10000 грн, що передбачені додатковою угодою від 17.10.2025. 25.02.2026 складено акт приймання-передачі наданих послуг пов`язаних із розглядом справи в Теребовлянському районному суді Тернопільської області, згідно якого відповідач здійснив витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

09.03.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких представник просив відмовити у задоволенні заяви Селянського фермерського господарства "Тюльпан" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі. У запереченнях представник вказує, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є неспівмірним наданому об`єму адвокатських послуг та складності справи. Крім того, для стягнення компенсації здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що залишення позовної заяви у справі без розгляду відбулося внаслідок необгрунтованих дій позивача, тобто свідомих недобросовісних дій, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Однак, саме по собі звернення з позовом до суду та залишення без розгляду позовної заяви в цій справі не свідчить про необгрунтованість дій позивача.

Відповідно до частини третьої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вказано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Отже, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи, а тому в силу частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Разом з тим, порядок розподілу витрат у разі залишення позову без розгляду визначено нормами статті 142 ЦПК України.

У частинах п`ятій, шостій статті 142 ЦПК України зазначено, що в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову в зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Добросовісні дії позивачів, спрямовані на захист їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист. Аналогічного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 12.11.2020 (провадження №61-16711св19).

Пунктом 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у від 14.01.2021, справа № 521/3011/18.

При цьому, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Разом із цим, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Безпосередньо факт залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки явка у судове засідання та підтримання позову є диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Стороною відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Із врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви представника Селянського фермерського господарства "Тюльпан" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 142, 141, 260, 270, 352356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Селянського фермерського господарства "Тюльпан" - адвоката Шкварка Т.Р. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття"до ОСОБА_1 , Селянського Фермерського господарства "Тюльпан" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Малярчук