УХВАЛА

30 березня 2026 року

м. Київ

справа № 185/8186/25

провадження № 61-2146ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., розглянувши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2026 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Міністерство оборони України,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2026 року Міністерство оборони України, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 07 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2026 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2026 року касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без руху та запропоновано надати до суду докази надсилання копії касаційної скарги ОСОБА_1 на повну адресу, яка зазначена ним в касаційній скарзі, з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України та частини сьомої статті 43 ЦПК України, та документ,

що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

23 березня 2026 року на адресу Верховного Суду від Міністерства оборони України надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків, яка мотивована тим, що на виконання ухвали Верховного Суду від 10 березня 2026 року

до забезпечувального органу - Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, представником у справі подано заявку на оплату судового збору за вих. № 74/520-сл від 12 березня 2026 року на підставі якої здійснені заходи з оформлення документів та сплати судового збору, розподіл

№ 58/сз від 17 березня 2026 року.

Зазначає, що Міністерство оборони України є бюджетною установою та сплата судового збору здійснюються структурним підрозділом - Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України, через органи державного казначейства України, тому існує певний порядок сплати судового збору, дотримання якого може призвести до пропущення строків усунення недоліків вказаних в ухвалі Верховного Суду від 10 березня 2026 року (подання заявок

до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, реєстрація, надання виконавцям, підготовка документів, відправка в казначейство, оплата та отримання відмітки на платіжному дорученні про оплату тощо). Зазначене свідчить, що Міністерству оборони України є необхідним продовження строку встановленого ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2026 року для можливості сплати судового збору.

Розглядаючи заяву, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин суд касаційної інстанції приходить до висновку про необхідність надання Міністерству оборони України додаткового строку для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 10 березня 2026 року.

Керуючись частиною 2 статті 127 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Міністерства оборони України про надання додаткового строку для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 10 березня 2026 року, задовольнити.

Продовжити Міністерству оборони України строк для усунення недоліків, який

не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк