Провадження № 2/752/2170/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувшив за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 72 445,16 грн збитків, завданих несвоєчасним виконанням рішення суду.

Посилається в позові на те, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03 квітня 2014 року стягнуто з відповідача на користь ПАТ`Дельта Банк» 234 767, 76 грн заборгованості за кредитним договором.

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К від 18 вересня 2019 року право вимоги за даним кредитним договором банком було відступлено ТОВ «ФК`Довіра та Гарантія».

Рішенням Загальних зборів учасників від 25 липня 2024 року назву ТОВ`ФК`Довіра та Гарантія» було змінено на ТОВ`Він Фінанс».

Рішення суду відповідачем не виконувалося у період з 23 лютого 2019 року до 23 лютого 2022 року.

У зв`язку з цим на суму боргу нараховано інфляційні збитки в розмірі 51 335, 36 грн та 21 109, 80 грн річних.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем рішення суду, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 24 липня 2025 року та відповідно до статті 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 25 липня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Направлені судом документи були повернуті до суду в зв`яку з відсутністю адресата за зазначеною адресою.

Відповідно до статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Велика Палата Верховного Суду в пунктах 78 -82 постанови від 08 червня 2022 року в справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) зазначила, зокрема, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права).

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.

За таких підстав суд вважає за необхідне в порядку аналогії закону застосувати норми статей 128 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Виходячи з цього, суд вважає відповідача обізнаним про наявність спору в провадженні суду та його предмет.

З урахуванням цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до статті178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 611 Ц України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання врегульовано статтею 625 ЦК України, якою визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03 квітня 2014 року стягнуто з відповідача на користь ПАТ`Дельта Банк» 234 767, 76 грн заборгованості за кредитним договором.

18 вересня 2019 року між ПАТ» Дельта Банк» та ТОВ» ФК`Довіра та Гарантія» за результатами відкритих торгів (аукціону ), оформлених протоколом № UA-ЕА-2019-07-30-000001-b від 20 серпня 2019 року був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги №1930/К до боржників.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 04 лютого 2020 року була проведена заміна сторони виконавчого провадження.

Рішенням Загальних зборів учасників від 25 липня 2024 року назву ТОВ`ФК`Довіра та Гарантія» було змінено на ТОВ`Він Фінанс».

При зверненні позивача до суду рішення суду від 03 квітня 2014 року та ухвала суду від 04 лютого 2020 року до позову була долучена в знеособленому вигляді.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2024 року в справі №752/8103/13 зазначив, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, перевіреної судом, такі рішення наявні в реєстрі.

В той же час, за змістом позову предметом спору є кредитний договір № 0 від 13 жовтня 2006 року, за яким позивачем отримано право вимоги до відповідача.

З рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 03 квітня 2014 року по спору між ПАТ`Дельта Банк» та відповідачем фігурує 2 номери кредитного договору: №25-А2В/10-2006А від 13 жотвня 2006 року та № 623/ФКВ-07 від 25 травня 2007 року.

За змістом резолютивної частини рішення суду заборгованість в сумі 234 767, 76 грн стягнута за кредитним договором № 623/ФКВ-07 від 25 травня 2007 року.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року проведена заміна сторони виконавчого провадження в виконавчих листах за договором №25-А2В/10-2006А від 13 жовтня 2006 року.

За яким із трьох кредитних договорів, зазначених у позові та судових рішеннях, у позивача виникло право вимоги до відповідача, з позову не вбачається.

Більше того, за змістом позову позивач отримав право вимоги за кредитним договором, який не був предметом спору у зазначених судових рішеннях.

Відповідно до пункту 1.1 Договору купівлі-продажу прав вимоги №1930/К від 19 вересня 2019 року за цим договором позивачу передано у власність права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або інших підставах, наведені в Додатку №1 до договору.

Додаток №1 до договору та реєстр боржників із зазначенням номерів кредитних договорів при зверненні до суду позивачем не надано.

Крім того, будь-яких доказів звернення рішення суду до виконання та його невиконання відповідачем позивачем також не надано.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити твердження позивача та дати їм відповідну оцінку.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 6 татті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, ненадання належних та достовірних доказів заявленим позовним вимогам, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 3, 6, 11, 15, 16, 509, 525, 526,599, 610, 611, 612, 625 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82,133, 137, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Машкевич