Справа № 761/2391/14-ц
Провадження № 6/761/197/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

за участю секретаря: Яцишина А.О.

представника заявника: Яланської Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «НАДРА», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну вибулої сторони стягувача на його правонаступника, -

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну стягувача у виконавчих листах, в якій заявник просить суд: замінити сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договором № GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги, укладений 17 липня 2020 року у виконавчих листах , по справі № 2-8456/10 які видані Шевченківським районним судом м. Києва.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2010 року у цивільній справі № 2-8456/10 позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 809813/ФЛ від 15.04.2008 року було задоволено. а саме, суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму боргу по тілу в розмірі 195415,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1560395,80 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам в розмірі 39008,14 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 311480,00 грн., пені в розмірі 5813,14 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 46417,92 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн.

У заяві зазначено, що 17 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 809813/ФЛ від 15.04.2008 року укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення.

За вказаних обставин, заявник, посилаючись на положення ст.ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», просить заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2025 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено судове засідання.

12.02.2026 до суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Яланської Ю.В. у яких остання просила суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі. В обґрунтування заява вказано, що оскільки представником заявника не доведено, що на даний час строк для пред`явлення виконавчих листів, виданих на підставі рішення суду від 18.05.2010 у справі №2-8456/10, не попущений, при цьому в рамках заяви, що розглядається, вимоги про його поновлення не заявлялось, а тому вважає, що відсутні підстави для процесуального правонаступництва.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в заяві заявником вказано, щодо розгляд справи проводити без участі представника заявника, заяву підтримують у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Яланська Ю.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви з підстав викладених у письмових поясненнях.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі зазначеного та враховуючи скорочені строки розгляду заяви, регламентовані ст. 442 України, а також те, що заявник та заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності заявника та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму боргу по тілу в розмірі 195415,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1560395,80 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам в розмірі 39008,14 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 311480,00 грн., пені в розмірі 5813,14 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 46417,92 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. (а.с. 49).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2021 в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2010 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2010 року, - відмовлено (а.с. 78).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2011 в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2011 року (а.с. 99-101).

Виконавчий лист отримано представником ПАТ КБ «Надра» Масленніковою Т.М. 16.04.2013, що підтверджується відповідною розпискою та довіреністю від 19.11.2013 (а.с. 104-105).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києві від 27 березня 2014 року поновлено Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 16 квітня 2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2010 року, ухваленого у цивільній справі №2-8456/10 Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановивши його у три місяці з дня набрання даною ухвалою законної сили (а.с. 133-135).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а ухвалу суду від 27 березня 2014 року залишено без змін (а.с. 161-162).

Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, положеннями ч.ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Заявник, обґрунтовуючи вимогу щодо заміни сторони стягувача вказував, що згідно Договору №GL48N718070_I_3 про відступлення права вимоги від 17.07.2020 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. зареєстровано в реєстрі за №509, право вимоги за Кредитним договором № 809813/ФЛ від 15.04.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року, зазначених у додатках №1-4 до цього Договору - Первісний Кредитор - Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний Банк «Надра» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» разом із усіма додаткам до нього ( у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповнення, що є невід`ємними частинами.

Так, згідно витягу з додатку №1 до Договору №GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги, укладений 17 липня 2020 року, посвідчений Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №509, вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» передано права вимоги за кредитним договором № 809813/ФЛ від 15.04.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра», а також договором поруки.

Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, положеннями ч.ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 518 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

У справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просило замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційного банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінанс груп» у виконавчих листа по справі № 2-1699/11, які видавалися Шевченківським районним судом м. Києва за рішенням від 18.05.2010.

Водночас, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21), при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду вказувала: «75. Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження. 76. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Застосовуючи вищевказані правові позиції Верховний Суд у Постанові від 28 лютого 2024 р. у справі №2-85/11, виснував, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього . У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає , оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виданого у справі виконавчого листа до виконання - 16.04.2013 року та його було поновлено ухвалою суду від 27.03.2014, що набрала законної сили 05.06.2014 року.

Станом на 05.06.2014 діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями).

Згідно ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 строк пред`явлення виконавчих листів суду до виконання - протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Таким чином, з урахування поновленого ухвалою суду від 27.03.2014р, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 04.06.2015.

При цьому, відсутні будь-які відомості чи докази про відкриття виконавчого провадження з часу видачі виконавчого листа - 16.04.2013 року із урахуванням поновленого ухвалою суду від 27.03.2014 строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув по дату звернення із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчих листах. Також відсутні будь-які відомості чи докази про відкриття виконавчого провадження з часу ухвалення рішення суду від 18.05.2010 року.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд зазначає, що за приписами чинного процесуального законодавства, суд може поновити пропущений стороною строк у разі визнання поважними причини, доведення яких Законом покладено на заявника.

При цьому, заявник ФК «Дніпрофінансгруп», звертаючись з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, не подав заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання , підстави для повторно пропущеного строку виконання виконавчого листа - не наводить.

Будь-яких доказів, відповідно до ст.81 ЦПК України, зокрема, які б свідчили про наявність виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого листа без виконання), що надає підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявником суду не надано, будь-яких посилань щодо поновлення пропущеного строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа заява про заміну стягувача у виконавчому листі не містить.

З наведених вище обставин вбачається, що звернення із заявою, яка містить вимогу про заміну сторони стягувача у виконавчому листі щодо боржника відбулося поза межами строку встановленого для пред`явлення цих виконавчих документів до виконання, а тому підстави для заміну сторони стягувача у виконавчому листі суду відсутні.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 42, 48, 55, 77, 81, 89, 442, 260-261, 352-355, пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «НАДРА», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну вибулої сторони стягувача на його правонаступника, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено: 03.04.2026.

Суддя: