Справа № 274/2949/24 Провадження № 2/0274/239/26
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.26 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
до1) Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" в особі ліквідатора Бондарчука Віталія Васильовича, 2) Бердичівської міської ради Житомирської області, представником якої є Окунь О.М., 3) Управління містобудування, архітектури і земельних відносин Бердичівської міської ради, представником якого є Савицький О.Р.,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, представником якого є Зозуля С.М.,
провизнання права власності на нерухоме майно, визнання, що вид та класифікація нерухомого майна не суперечить вимогам містобудівної документації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить:

визнати за нею право власності на гараж (машинно-місце) № НОМЕР_1 , загальною площею 37,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати, що вид та класифікація гаражу (машинно-місця) № НОМЕР_1 , загальною площею 37,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01021:0388, не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування м. Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

Позов обґрунтований наступним.

Щодо вимоги про визнання права власності.

12.02.2018 р. між Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" та ОСОБА_3 (Учасник) укладено договір № 2 про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", предметом якого є зобов`язання Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" організувати будівництво нежитлового приміщення, площею 20 кв. м, підвальною площею 18 кв. м, АДРЕСА_2 , за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів кооперативу, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором, та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до кооперативу внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.

Відповідно до пункту 1.6 договору сторони домовились, що об`єкт нерухомості передається Учаснику з наступним оздобленням: по приміщенню з встановленням ролетів, з встановленням лічильника електроенергії, з влаштуванням цементної стяжки підвального приміщення.

Вартість будівництва об`єкта нерухомості складає 250 000 грн. (пункт 2.1 договору).

15.02.2018 р. між Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про зміну сторони № 13 в договорі про сплату пайових внесків в Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" № 2 від 12.02.2018 р.

За умовами зазначеного договору ОСОБА_1 набула всіх прав та прийняла на себе виконання всіх зобов`язань за вказаним правочином, нею було повністю виконано зобов`язання щодо сплати пайових внесків у розмірі 250 000,00 грн.

Відповідно до пункту 4.2.1 договору кооператив зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та здачу його в експлуатацію у IІ кварталі 2018 р.

Не пізніше 15 календарних днів з моменту введення об`єкта в експлуатацію, оформлення всіх необхідних документів та сплати внеску Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" зобов`язувався передати Учаснику за актом приймання-передачі об`єкт нерухомості (пункт 4.2.2 договору).

Згідно з пунктом 4.2.4 договору кооператив мав повідомляти Учасника про всі обставини, що роблять неможливим виконання договору.

Відповідно до пункту 4.2.6 договору кооператив повинен був забезпечити будівництво об`єкта та введення його в експлуатацію в строки, передбачені цим договором.

Разом з тим, станом на сьогодні ОСОБА_1 не надана інформація щодо введення об`єкта в експлуатацію та не переданий акт приймання-передачі.

У жовтні 2023 р. ОСОБА_1 стало відомо, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 15.06.2023 р. до цього реєстру внесено запис № 003015019 про початок процедури припинення юридичної особи стосовно Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя".

У зв`язку з чим ОСОБА_1 надіслала на адресу Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" кредиторську вимогу від 20.10.2023 р., яка розглянута не була, так як повернулася відправнику.

Станом на сьогодні ОСОБА_1 стало відомо, що 01.07.2020 р. між Бердичівською міською радою Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "І.Б.С.2007" (підрядником) укладено договір оренди землі, за умовами якого передано в користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1106 кв. м, кадастровий номер земельної ділянки :01:021:0388.

При цьому виявилося, що відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта ЖТ 26, поданої замовником Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", даний об`єкт будівництва зареєстрований як споруда: код ДБКС: 1242.3 "Стоянки автомобільні криті".

Проте за умовами договору сторони визначили, що об`єктом будівництва є Гараж, тобто по ДК 018-2000 Код ДБКС: 1242.1 "Гараж наземний".

Згідно Національного класифікатору будівель та споруд НК 018-2023 (наказ Міністерства економіки України № 3573 від 16.05.2023 р.): Код: 1242 (Будівлі гаражів).

У листі від 21.11.2023 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області зазначено, що відповідно до пояснювальної записки затвердженої містобудівною документацією, а саме Планом зонування території м. Бердичева, земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у функціональній зоні Ж-2/р зоні малоповерхової житлової забудови (від 1 до 3 поверхів).

Переважні види використання зони Ж-2/р: окремі житлові будинки садибного типу (з присадибними ділянками), багатоквартирні житлові будинки, що не перевищують 3-х поверхів, блоковані житлові будинки, дитячі дошкільні заклади (а також зблоковані з загальноосвітніми школами), загальноосвітні школи; озеленені території, спортивні майданчики.

Супутні види дозволеного використання зони Ж-2/р: окремо розташовані адміністративні будинки місцевого значення, заклади громадського харчування, заклади торгівельного, культурно-побутового і комунального обслуговування (третього рівня), для житлових будинків садибного типу вбудовані або окремо розташовані гаражі та відкриті автостоянки, для блокованих житлових та багатоквартирних житлових будинків вбудовані, підземні, напівпідземні гаражі автостоянки та відкриті гостьові автостоянки, теплиці та оранжереї; господарські види діяльності відповідно до санітарних та протипожежних норм, сади-городи, бані, сауни за умов каналізування стоків, споруди комунальної та інженерної інфраструктури, необхідної для обслуговування даної зони.

Крім того, згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1724/02-2024 від 28.02.2024 р., проведеної судовим експертом Малим Олексієм Вікторовичем, встановлено, що в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01:021:0388 розташовано окремий блок боксів (гаражів) закритого типу, що призначений для постійного або тимчасового зберігання транспортних засобів без забезпечення можливості їх вертикального переміщення, з малою місткістю (до 50 машиномісць) (відповідно до положень довідкового додатку "К" ДБН В.2.3.-15:2007). Код за Національним класифікатором будівель та споруд НК 018-2023:1242 (Будівлі гаражів).

ОСОБА_1 вважає, що оскільки, що спірний об`єкт нерухомості було побудовано в порушення умов інвестиційного договору, плану зонування м. Бердичева та фактично відмінним від зареєстрованого в декларації про готовність до експлуатації об`єкта нерухомості, його за визначенням вказаної норми слід кваліфікувати як самочинне будівництво.

Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради було проведено технічне обстеження приміщення, відповідно до якого об`єкт Гараж № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам державних будівельних норм, технічний стан об`єкт цілому відповідає стану "1" нормальний.

Крім того, Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради виготовлено технічний паспорт на зазначений гараж, за яким вказано, що він має загальну площу 38,1 кв. м (19,4 кв. м гараж та 19 кв. м підвал), що в загальному відповідає площі визначених сторонами в договорі 38 кв. м (20 кв. м площа нежитлового приміщення, та 18 кв. м площа підвального приміщення).

ОСОБА_1 , посилаючись на певні норми законодавства України, зазначає, що ними встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Таким чином саме інвестор, як особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію.

Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.

Тому, зважаючи на виконання нею умов договору та повну сплату пайових платежів, враховуючи прийняття об`єкту нерухомості в експлуатацію, ОСОБА_1 вважає, що у неї виникло право власності на об`єкт інвестування з моменту завершення будівництва, тобто з 28.05.2021 р. (дати реєстрації декларації про готовність об`єкту нерухомості до експлуатації).

Щодо вимоги про визнання, що вид та класифікація гаражу не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування м. Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

У листі від 21.11.2023 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області зазначено, що відповідно до пояснювальної записки затвердженої містобудівною документацією, а саме Планом зонування території м. Бердичева, земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у функціональній зоні Ж-2/р зоні малоповерхової житлової забудови (від 1 до 3 поверхів).

У видах використання земельної ділянки немає чіткого визначення "Гараж наземний", яким фактично являється побудований об`єкт нерухомості.

Отже, для реалізації рішення суду щодо визнання правова власності на спірний об`єкт, він має відповідати видам використання відповідного зонінгу м. Бердичева.

З огляду на це, у висновку судового експерта від 28.02.2024 р. зазначено, що вид та класифікація окремо розташованого блоку боксів (гаражів) закритого типу, що призначений для постійного або тимчасового зберігання транспортних засобів без забезпечення можливості їх вертикального переміщення, з малою місткістю, що розташований в межах земельної ділянки, площею 0,1106 га з кадастровим номером :01021:0388, не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме Плану зонування м. Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

А тому, з метою реалізації рішення суду, а саме для подання декларації про готовність об`єкта самочинного будівництва до експлуатації та отримання у зв`язку із цим довідки про містобудівні умови та обмеження земельної ділянки є необхідність пред`явлення вимоги про відповідність місця розташування об`єкта права власності вимогам містобудівної документації.

Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.

Бердичівська міська рада Житомирської області просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються. Тобто, навіть у разі обґрунтованого позову, але у разі, коли жодне право особи, яка звернулася із позовом, не порушене, то правових підстав для задоволення такого позову немає. Із заявлених позовних вимог незрозуміло у чому полягає порушення законних прав ОСОБА_1 саме Бердичівською міською радою Житомирської області, остання є неналежним відповідачем у справі, належним відповідачем у даній справі є виключно Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя".

Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне.

В основі позовної заяви розглядаються відносини, які носять господарський характер, а саме відносини, які склалися на основі договору № 2 від 12.02.2018 р. про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", щодо будівництва об`єкта. Ні в одному із пунктів договору Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради не фігурує як сторона відносин. Жодне рішення, дія чи бездіяльність Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради в межах даного позову не оскаржується (не визнається протиправною). ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовано, як саме Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради порушено її законні права та інтереси, вона посилається на формальне порушення закону, в основі якого лежить невиконання договірних умов між нею та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", а тому воно не є належним відповідачем у даній справі і не може відповідати по суті позовних вимог.

У матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують будь-яке відношення ОСОБА_1 або іншої особи до спірного об`єкта нерухомості. У пункті 1.1 договору № 2 від 12.02.2018 р. про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" зазначено, що кооператив зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , а в пункті 1.5. та 1.9 договору, з посиланням на Додаток 2, визначено, що об`єкт нерухомості розташований за адресою АДРЕСА_1 і назва його "Нежитлове приміщення" з відповідними площами та номером.

Тобто що саме мав побудувати кооператив не зрозуміло, адже нежитлове приміщення це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна (Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

У матеріалах справи відсутня назва об`єкту будівництва, який має бути побудований і переданий у власність ОСОБА_1 . За адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано багатоповерховий житловий будинок, який містить в собі також нежитлові приміщення та вбудовані гаражі. На якій саме земельній ділянці (кадастровий номер відсутній) має здійснюватися будівництво нежитлового приміщення, що став предметом позовної заяви, також не зазначено.

Також з матеріалів справи не відомо, хто побудував об`єкт будівництва, адже Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.05.2021 р. ЖТ 26 ввів в експлуатацію криту автостоянку для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 .

Крім того, не зрозуміло, чи ОСОБА_1 взагалі зверталася до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" щодо передачі об`єкту будівництва, проектна документація на об`єкт будівництва відсутня і невідомо, чи вона затверджена замовником будівництва. У матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує відповідність побудованого об`єкту будівельним нормам, в частині дотримання протипожежних норм, відстаней до сусідніх будівель, дотримання норм площі забудови на земельній ділянці дотримання відстаней до мереж, до межі земельної ділянки, тощо.

Побудований спірний об`єкт будівництва підпадає під визначення самочинно побудованого виходячи із тлумачень статті 376 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, Управлінням містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради були видані Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (реєстраційний номер: 27/35 від 10.08.2020 р., реєстраційний номер ЄДССБ MU01:0179-2735-7589-2012 на "Будівництво критої автостоянки для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 ".

У подальшому Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" зареєструвало повідомлення про початок будівельних робіт, реєстраційний номер документу: ЖТ 52 від 15.01.2021 р. на "Будівництво критої автостоянки для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 ".

І після того, Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.05.2021 р. ЖТ 26 ввів в експлуатацію криту автостоянку для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 .

Всі ці дії проводились на земельній ділянці з кадастровим номером :01:021:0388, з відповідним цільовим призначенням: 02.09 "Для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови". При чому договір оренди земельної ділянки від 01.07.2020 р. № 18 між Бердичівською міською радою Житомирської області та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" закінчив свою дію 01.07.2023 р.

Таким чином, структурними підрозділами Бердичівської міської ради Житомирської області надавалися відповідні документи та проводилася їх реєстрація виключно для будівництва критої автостоянки для легкових автомобілів.

Також з долучених до позову документів вбачається, що на земельній ділянці кадастровий номер :01:021:0388 побудовані гаражні бокси, на будівництво яких Бердичівською міською радою Житомирської області жодних дозволів не надавалось.

Через це незрозуміло, чому предметом позовної заяви став гараж (машино-місце), а не автостоянка (офіційно побудована по документам) або гаражні бокси (які фактично побудовані, самочинно), оскільки усі зібрані ОСОБА_1 матеріали свідчать саме те, що побудовані гаражні бокси.

Крім того, матеріалах справи немає жодного документа на пояснення того, хто був замовником та хто побудував гаражні бокси на земельній ділянці з кадастровим номером :01:021:0388, адже Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.05.2021 р. ЖТ 26 ввів в експлуатацію криту автостоянку для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 , і яке відношення до побудованого об`єкту (гаражні бокси) вона має, не зрозуміло.

Визнати відповідність виду гаражу (машино-місця) містобудівній документації неможливо, оскільки містобудівною документацією м. Бердичева не передбачено такий вид будівництва на земельній ділянці кадастровим номером :01:021:0388, яка розташована згідно схем зонування території АДРЕСА_3 в зоні Ж-2/р та Г-5/р, про що роз`яснено у листі від 21.11.2023 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області.

Щодо терміну, який використовується в позовній заяві "Гараж (машино-місце)", то він взагалі в нормативних будівельних документах не значиться, так як це відмінні одне від одного об`єкти будівництва.

Згідно ДБН В.2.3-15:2007 Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів із Зміною № 1, Зміною № 2 та Зміною № 3 (додаток Б) та відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 р. № 488, чітко визначені поняття та характеристики кожного із цих об`єктів, основна відмінність яких полягає в тому, що гараж це капітальна споруда, з відповідними фундаментами, стінами та дахом, а машино-місце це площа, з відповідною розміткою для визначення місця встановлення автомобільного транспорту. Їх поєднання в один об`єкт будівництва в будівельній нормативній базі відсутнє.

Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України (у заявах по суті справи), не повідомив, його представник прийняв участь у розгляді справи лише шляхом виступу з промовою у судових дебатах, де просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на частину підстав, на які посилається Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради.

Судом встановлено, що 12.08.2018 р. Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" (ЖБК) та ОСОБА_3 (Учасник) уклали договір № 2 про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" з додатками (а. с. 13 17), за умовами якого ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 (далі за текстом Об`єкт будівництва) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим договором (далі за текстом Об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним Договором для Учасника (пункт 1.1 договору).

Відповідно до п 1.5 договору сторони домовились, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та передається з наступними характеристиками: об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення, площа нежитлового приміщення: 20 кв. м, площа підвального приміщення: 18 кв. м, номер: 2.

Пунктом 1.8 договору передбачено, що учасник здійснює оплату внеску по спорудженню Об`єкту нерухомості і може отримати його пише за умови оплати у розмірі 100% внеску з врахуванням положень пунктів 2.6 2.9 даного договору .

У пункті 1.9 договору вказано, що план та розміщення Об`єкту нерухомості на поверсі зазначено в Додатку № 2 до даного договору.

Вартість будівництва Об`єкта нерухомості визначається ЖБК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладення цього договору складає 250 000,00 грн., і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором (пункт 2.1 договору)

Пунктом 2 Додатку № 1 до договору № 2 про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" від 12.08.2018 р., який є невід`ємною частиною договору, визначено, що Учасник сплачує внески на розрахунковий рахунок ЖБК або шляхом передачі будівельних матеріалів та/або виконання робіт у виді пайового внеску у сумі 250 000,00 грн. не пізніше 12.02.2018 р. (а. с. 17).

З акту прийому-передачі матеріалів в рахунок пайових внесків від 12.02.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 за умовами договору № 2 про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" від 12.08.2018 р. вніс пайовий внесок у повному обсязі у розмірі 250 000,00 грн. (а. с. 19).

15.02.2018 р. Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" (ЖБК), ОСОБА_1 (Новий Учасник) та ОСОБА_3 (Первісний Учасник) уклали договір про заміну сторони № 13 в Договорі про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" № 2 від 12.08.2018 р., за умовами якого Первісний Учасник уступає (передає), а Новий Учасник набуває всіх прав та приймає на себе виконання всіх зобов`язань Учасника за Договором про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" № 2 від 12.08.2018 р. (Пайовий Договір), укладеним між Первісним Учасником та ЖБК, з моменту набрання чинності цього договору (а. с. 18).

Пунктами 4 та 7 договору про заміну сторони № 13 в Договорі про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" № 2 від 12.08.2018 р. визначено, що з моменту укладення даного договору Новий Учасник вважається стороною Пайового Договору, а Первісний Учасник втрачає всі права за Пайовим Договором; вся попередня оплата, сплачена Первісним Учасником на рахунок ЖБК, як сплата пайових внесків вважається такою, що сплачена. Новим Учасником при сплаті пайових внесків.

20.10.2023 р. ОСОБА_1 надіслала на адресу Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" кредиторську вимогу від 20.10.2023 р. (а. с. 20 22, 23), у якій просила:

надати інформацію щодо включення до Реєстру вимог кредиторів її вимоги за зобов`язанням, що виникло на підставі Договору № 2 про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", укладеного 12.08.2018 р. року між Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" та ОСОБА_3 , та Договору про зміну сторони № 13 в Договорі про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" № 2 від 12.08.2018 р., укладеного 15.02.2018 між Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя", ОСОБА_3 та нею, а саме вимогу щодо здачі Об`єкту в експлуатацію, із переданням Учаснику за Актом приймання-передачі Об`єкта нерухомості та наданням всіх необхідних документів для оформлення права власності на нього (пункт 4.2.2 Договору) або повернення сплаченого нею пайового внеску у сумі 250 000,00 грн.;

в разі невключення даної вимоги до Реєстру вимог кредиторів, включити дану вимогу до проміжного ліквідаційного балансу Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя";

включити до проміжного ліквідаційного балансу Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" її вимогу щодо стягнення з Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" на її користь 3% річних за прострочення виконання вказаного зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України), що становить 39 822,00 грн. та індексацію в сумі 160 118,91 грн.;

включити до проміжного ліквідаційного балансу Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" її вимогу щодо стягнення з Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" на її користь пені, визначеної частиною п`ятою статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у розмірі 273 7500,00 грн. (365 днів прострочення зобов`язання) із перерахунком даної суми у національній валюті по курсу НБУ, визначеного станом на день погашення зобов`язання;

надати їй рішення Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації 28.01.2021 Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" на підставі повідомлення про початок будівельних робіт ЖТ 52 зареєструвало будівництва критої автостоянки для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 на земельні ділянці, площею 0,1106 га, кадастровий номер :01:021:0388 із цільовим призначенням 02.09 "для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови (а. с. 24 27).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.10.2023 (сервіс Опендатабот) Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" перебуває в статусі припинення (а. с. 30).

У листі від 21.11.2023 р. щодо надання інформації про можливі види використання будівель та споруд на земельній ділянці, площею 0,1106 га з кадастровим номером :01:021:0388, Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області повідомив, що відповідно до плану зонування території м. Бердичева, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у функціональній зоні Ж-2/р зоні малоповерхової житлової забудови (від 1 до 3 поверхів). Переважні види використання зони Ж-2/р: окремі житлові будинки садибного типу (з присадибними ділянками), багатоквартирні житлові будинки, що не перевищують 3-х поверхів, блоковані житлові будинки, дитячі дошкільні заклади (а також зблоковані з загальноосвітніми школами), загальноосвітні школи; озеленені території, спортивні майданчики. Супутні види дозволеного використання зони Ж-2/р: окремо розташовані адміністративні будинки місцевого значення, заклади громадського харчування, заклади торгівельного, культурно-побутового і комунального обслуговування (третього рівня), для житлових будинків садибного типу вбудовані або окремо розташовані гаражі та відкриті автостоянки, для блокованих житлових та багатоквартирних житлових будинків вбудовані, підземні, напівпідземні гаражі автостоянки та відкриті гостьові автостоянки, теплиці та оранжереї; господарські види діяльності відповідно до санітарних та протипожежних норм, сади-городи, бані, сауни за умов каналізування стоків, споруди комунальної та інженерної інфраструктури, необхідної для обслуговування даної зони (а. с. 31).

У листі від 21.11.2023 р. Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області повідомив, що ввести в експлуатацію на земельній ділянці із кадастровим номером :01:021:0388 гараж наземний можливо на безоплатній основі на підставі поданої замовником належно заповненої декларації про готовність об`єкта до експлуатації та наявності в повному обсязі переліку документів, що підтверджують виконання всіх робіт згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення на даному об`єкті (Відомості про Виконання будівельних робіт атестованим особами, наявність проектної документації, документ, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою). У разі, якщо даний наземний гараж побудований (реконструйований) без дозвільних документів (самочинно), запропоновано звернутися до суду щодо визнання права власності на самовільно збудований об`єкт, відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України (а. с. 32).

Пунктом 18 рішенням Бердичівської міської ради Житомирської області від 13.04.2020 р. № 1171 "Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам" вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю "І.Б.С. 2007" затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:021:0388) площею 1 106 кв. м для будівництва і обслуговувана паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови в АДРЕСА_1 , змінити цільове призначення зазначеної земельної ділянки, зарахувавши її до складу земель житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговувана паркінгів та автостоянок) та передати в оренду на три роки вказану земельну ділянку (зворот а. с. 34).

01.07.2020 р. Бердичівська міська рада Житомирської області (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Б.С. 2007" (орендар) уклали договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 13.04.2020 р. № 1771 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа земельної ділянки: 1 106 кв. м, кадастровий номер: :01:021:0388, цільове призначення: 20.09 "для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови", термін договору три роки з моменту реєстрації договору (а. с. 33),

Земельна ділянка була передана орендодавцем та прийнята орендарем, що підтверджується актом від 01.07.2020 р. приймання-передачі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 34).

За витягом від 01.05.2024 р. з Плану зонування території м. Бердичева, затвердженого рішенням Бердичівської міської ради від 26.02.2018 р. № 557 із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер: :01:021:0388) розташована в зоні Ж-2/р, зона малоповерхової житлової забудови Ж-2/р визначена для розташування житлових будинків від 1 до 3 поверхів, та в лікувальній зоні Г-5/р, зона лікарень, станцій швидкої допомоги, поліклінік, амбулаторій, аптек. Земельна ділянка розташована в межах зон регулювання забудови (обмеження висоти нової забудови до 30 метрів) (а с. 91).

У висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1724/02-2024 від 28.02.2024 р. зазначено, що, зокрема (а. с. 42 55):

1) в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01:021:0388, розташовано окремий блок боксів (гаражів) закритого типу, що призначений для постійного або тимчасового зберігання транспортних засобів без забезпечення можливості їх вертикального переміщення, з малою місткістю (до 50 машиномісць) (відповідно до положень довідкового додатку "К" ДБН В.2.3-15:2007). Код за Національним класифікатором будівель та споруд НК 018-2023: 1242 (Будівлі гаражів);

2) вид та класифікація окремо розташованого блоку боксів (гаражів) закритого типу, що призначений для постійного або тимчасового зберігання транспортних засобів без забезпечення можливості їх вертикального переміщення, з малою місткістю, що розташований в межах земельної ділянки площею 0, 1106 га з кадастровим номером :01:021:0388, не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування м. Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

На об`єкт нерухомого майна "гараж (машино-місце)" за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 , на замовлення ОСОБА_1 27.01.2024 р. виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що гараж літ. "Б-1" побудований у 2021 р., основна площа 19,1 кв. м, допоміжна (підсобна) площа 19, 0 кв. м (а. с. 35 37).

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з частинами першою, другою статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У частині четвертій статті 373 Цивільного кодексу України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14ю09.2021 р. у справі № 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148). Разом з цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 Цивільного кодексу України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).

Виходячи зі змісту статей 331, 376 Цивільного кодексу України, правовою підставою визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на підставі частини п`ятої статті 376 Цивільного кодексу України може бути встановлення судом відповідності такого об`єкта архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам лише у разі, якщо визнання права власності на самочинно збудоване майно не порушує права інших осіб.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Тому, вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити всі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та правил істотними; чи не будуть порушуватися визнанням права власності на самочинне будівництво у судовому порядку права інших осіб.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у чітко встановленому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 26, 29 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34 та 37 цього Закону).

Частиною другою статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Частиною восьмою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється.

Аналогічна норма закріплена у пункті 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2011 р. № 461.

Отже, відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проєкта (будівельного паспорта) або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України.

Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Як випливає з частини третьої статті 376 Цивільного кодексу України, із позовом про визнання права власності на самочинне будівництво може звернутися особа, яка здійснила самочинне будівництво за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За наявними у справі доказами ОСОБА_1 не є власником чи користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:021:0388, на якій самочинно збудований спірний гараж.

Отже в судовому порядку у відповідності до частини третьої статті 376 Цивільного кодексу України за ОСОБА_1 не може бути визнано право на самочинно збудований гараж, оскільки вона не має прав на земельну ділянку, на якій цей гараж збудований.

Крім того, наявні у справі докази не містять відомостей про особу, яка здійснювала будівництво спірного гаража на земельній ділянці кадастровий номер :01:021:0388.

Відповідно до зареєстрованої Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" декларації про готовність об`єкта до експлуатації на земельній ділянці кадастровий номер :01:021:0388 здійснено нове будівництво критої автостоянки для легкових автомобілів.

Матеріали справи не містять достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" здійснив будівництво спірного гаража на виконання умов договору від 12.08.2018 р. № 2, тобто будівництва об`єкта нерухомості нежитлового приміщення, площею 20 кв. м, підвальною площею 18 кв. м, АДРЕСА_2 .

Також матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку до компетентного органу державного архітектурно-будівельного контролю про прийняття самочинно збудованого об`єкту до експлуатації.

Лист (адвокатський запит) представника ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області не свідчить про дотримання порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Відповідь, надана Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області від 21.11.2023 р. (а. с. 31) та лист від 21.11.2023 р. Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 32) носять інформаційний характер та не свідчить про прийняття компетентним органом рішення про відмову у прийнятті в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта гаража, який стосується предмету спору.

Правом на звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване або реконструйоване нерухоме майно наділена особа, яка у передбаченому законом порядку зверталася до органів державного архітектурно-будівельного контролю, це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність (бездіяльність) дають підстави вважати про наявність спору про право.

Вказаних умов ОСОБА_1 не дотримано.

Отже, відсутні передбачених законом підстави для визнання за ОСОБА_1 у судовому порядку права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а тому Суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про за ОСОБА_1 право власності на гараж (машинно-місце) № НОМЕР_1 , загальною площею 37,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про визнання того, що вид та класифікація гаражу (машинно-місця) № НОМЕР_1 , загальною площею 37,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01021:0388, не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування м. Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу статті 12 Цивільного процесуального кодексу України зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх вимог.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Способи захисту визначені частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 р. у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 р. у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 р у справі № 487/10132/14-ц, від 06.04.2021 р. у справі № 925/642/19).

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 р. у справі № 378/596/16-ц).

Суд зазначає, що позивач обрав спосіб захисту, який не ґрунтується на статті 16 Цивільного кодексу України.

Суд не наділений правом визначати, що вид та класифікація самочинно збудованого нерухомого майна не суперечить вимогам містобудівної документації.

Органом, що погоджує містобудівні умови та обмеження щодо спірного гаража, є Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради.

Будь-якого рішення щодо спірного гаража Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради не приймало.

Лише у разі незгоди із рішенням, діями чи бездіяльністю Управління позивач може звернутися до суду.

Крім того, рішення суду про визнання того, що вид та класифікація гаражу (машинно-місця) № НОМЕР_1 , загальною площею 37,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01021:0388, не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування м. Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки, не матиме правового значення, оскільки не передбачено механізму виконання (реалізації) такого рішення.

Тому із підстав обрання способу захисту, який не передбачений законом та не є ефективним, Суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про визнання того, що вид та класифікація гаражу (машинно-місця) № НОМЕР_1 , загальною площею 37,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01021:0388, не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування м. Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

Керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х А В Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Щасливе життя" в особі ліквідатора Бондарчука Віталія Васильовича(м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 22, ), Бердичівської міської ради Житомирської області (Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ), Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради (Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ), відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут