Справа № 505/899/26
Провадження 2-з/505/18/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В., розглянувши в м. Подільську Одеської області заяву адвоката Голосов Юрія Валерійовича, в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіку спілкування матері із сином,

ВСТАНОВИЛА:

До Подільського міськрайонного суду Одеської області звернулась позивачка ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Голосова Юрія Валерійовича до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіку спілкування матері із сином.

Разом із позовною заявою представник позивачки надав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом безперешкоддного тимчасового порядку спілкування матері ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у режимі відеозв"язку щодня, не менше 30 (тридцяти) хвилин у вільний від навчання , спортивних, навчальних занять час, засобами телефонного та відеозвязку із використанням мобільного застосунку (месенджеру) Viber, Telegram, Whatapp, Skype, Zoom, шляхом прийняття батьком дитини вхідних відео дзвінків від матері дитини із використанням терміналу мобільного зв`язку батька дитини та/або матері до набрання рішенням суду законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та передавати малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , згідно визначеного судом часу спілкування.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 26.09.2020 року Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстрував шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 161.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Рішенням Подільського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2022 року у справі №505/1140/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Подільського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2023 року у справі №505/3502/22 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На початку грудня 2025 року ОСОБА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , без відома та згоди матері дитини ОСОБА_1 виїхав з території України до Німеччини, де знаходиться до теперішнього часу.

З моменту вивезення ОСОБА_2 малолітнього сина до Німеччини, матір дитини позбавлена можливості бачитися із сином, спілкуватися із ним, проводити разом час, займатися його вихованням та розвитком.

ОСОБА_2 не відповідає на телефонні дзвінки ОСОБА_1 , ігнорує SMS-повідомлення матері, не дозволяє матері спілкуватися з сином навіть по телефону та не надає їй жодної інформації про сина, його стан здоров`я, розвиток та психоемоційний стан дитини.

До вивезення ОСОБА_2 малолітнього сина до Німеччини ОСОБА_1 мала регулярний контакт із сином, займалася його розвитком та вихованням, брала активну участь у житті дитини, проводила разом із сином весь вільний час, забезпечувала речами першої необхідності.

Між ОСОБА_1 та малолітнім сином ОСОБА_3 завжди був тісний емоційний зв`язок та особиста прихильність сина до матері.

Востаннє позивач бачила та спілкувалась зі своїм сином в грудні 2025 року.

Перешкоджання з боку батька ОСОБА_2 у реалізації матір`ю дитини права на спілкування та особисті зустрічі з малолітнім сином створює реальні ризики порушення сталих психоемоційних зв`язків між матір`ю та дитиною та може призвести до відчуження дитини від матері у майбутньому.

Поведінка батька є протиправною та порушує права та інтереси малолітньої дитини, оскільки фактично позбавляє її належної участі матері у вихованні та можливості підтримувати з нею безперешкодні прямі контакти, що суперечать якнайкращим інтересам дитини гарантованих статтями 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, статтями 153, 155, 161 СК України та іншими нормами законодавства, які захищають права та інтереси дітей.

З метою захисту своїх батьківських прав та забезпечення участі у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіку спілкування матері із сином.

Разом з тим, відповідач продовжує перешкоджати матері у спілкуванні з малолітнім сином, позбавляючи її участі у вихованні та розвитку дитини, що створює реальну загрозу втрати емоційної прихильності сина до матері та ризик його відчуження, що у разі задоволення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Умисне формування відповідачем синдрому відчуження малолітнього сина від матері травмує його дитячу психіку та з урахуванням можливого тривалого часу розгляду справи, створює реальний ризик втрати у малолітньої дитини емоційного зв`язку з матір`ю, що може призвести до погіршення його психічного стану, втрати психологічної прихильності до матері, а також негативно вплинути на розвиток, виховання та формування життєвих навичок дитини.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 3, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами третьою, десятою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

У заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що між сторонами фактично виник спір щодо порядку участі матері у її вихованні та спілкуванні. Заявник вказує, що відповідач перешкоджає її регулярному спілкуванню та зустрічах з дитиною.

Заявник просить зобов`язати відповідача забезпечити їй регулярне спілкування з дитиною засобами телефонного та відеозв`язку, покласти на відповідача обов`язок утримуватися від перешкоджання такому спілкуванню. Та зобов`язати відповідача передавати малолітнього сина ОСОБА_3 , його матері згідно визначеного судом часу спілкування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.12.2023 по справі № 490/2077/23 з метою запобігання втраті емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршенню психоемоційного зв`язку між ними на період розгляду справи в суді, який може бути тривалим, забезпечення позову відповідає нормам процесуального права.

Як зазначав Європейський суд з прав людини, національні органи влади зобов`язані максимально сприяти спілкуванню дитини з тим з батьків, з яким дитина не проживає, при цьому мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам. Зволікання у цьому, з урахуванням обставин справи, може мати непоправні наслідки для відносин дитини з тим із батьків, хто не проживає з нею (§ 79-80 рішення ЄСПЛ Mamchur v. Ukraine (заява№ 10383/09) від 16.07.2015 року).

У рішенні від 04.09.2018 року у справі Cristian Catalin Ungureanu v. Romania, заява № 6221/14 ЄСПЛ зазначив, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі, з встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися із сином протягом трьох років і п`яти місяців, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому допустимим є встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті (§33-34).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.10.2023 р. у справі № 554/11683/22 погодився із висновком суду першої інстанції щодо необхідності поновлення та підтримання контакту батька з дитиною, у тому числі під час розгляду спору про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини. Спілкування батька з дочкою має сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків позивача з малолітньою дочкою, що відповідатиме законним інтересам дитини. Обраний вид забезпечення позову є доцільним та співмірним із заявленими вимогами, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника та утруднити виконання рішення суду в майбутньому.

Водночас забезпечення найкращих інтересів дитини не виключає можливого втручання у приватне та сімейне життя одного з батьків дитини і не завжди може відповідати найкращим інтересам одного з батьків (постанова Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі № 686/8535/20).

У постанові Верховного Суду від 12.03.2025 у справі №487/2960/23 (провадження № 61-8756св24) вказано, що тимчасовий виїзд дитини за кордон не може використовуватись як спосіб обмеження прав іншого з батьків на спілкування з дитиною.

Посилаючись на відповідні висновки Верховного Суду, спілкування та зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Зустрічі матері/батька з дитиною є співмірним заходом забезпечення позову, враховуючи, що цей спір виник із сімейних правовідносин.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 490/1087/21 (провадження № 61-12931св21) вказано, що судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Отже, системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, яка на час вирішення справи проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову щодо порядку спілкування та зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 із малолітнім сином ОСОБА_3 .

Окремо суд наголошує, що згідно з вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є усунення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні та спілкуванні.

У конкретній справі за змістом заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачем ініціюється питання забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей матері з дитиною.

При цьому, визначення способів участі матері у вихованні дитини, у тому числі є окремим предметом судового розгляду, та ухвалення судом такого рішення можливе лише за результатом розгляду відповідних позовних вимог.

Відтак, визначення часу (графіку) спілкування позивача із дитиною та зобов`язання вчиняти дії є по суті підміною рішення суду за пред`явленими позовними вимогами, а тому суд вважає, що по суті обраний позивачем вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам.

У зв`язку з наведеним, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву адвоката Голосова Юрія Валерійовича, в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіку спілкування матері із сином - задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні матері ОСОБА_1 , з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у режимі відеозв"язку щодня, не менше 30 (тридцяти) хвилин у вільний від навчання, спортивних, навчальних занять час, засобами телефонного та відеозвязку із використанням мобільного застосунку (месенджеру) Viber, Telegram, Whatapp, Skype, Zoom, шляхом прийняття батьком дитини вхідних відео дзвінків від матері дитини із використанням терміналу мобільного зв`язку батька дитини та/або матері до набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання відповідним органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі щодо внесення записів до відповідних реєстрів.

Суддя Г.В.Павловська