27 березня 2026 року м. Кропивницький
справа № 398/4102/24
провадження № 22-з/4809/57/26
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
17 березня 2026 року до апеляційного суду у системі «Електронний суд» надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф»), відповідно до якої просить ухвалити додаткову постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати, понесені в ході апеляційного розгляду справи, що складаються із витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 7280,00 грн (8000,00 грн х 91% задоволених позовних вимог).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 березня 2026 року заяву ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» про ухвалення додаткової постанови призначено до розгляду в апеляційному суді без повідомлення учасників справи, про що повідомлено сторони шляхом направлення їм копії вказаної ухвали (а.с. 2-4 том 3).
Дослідивши подану заяву з доданими документами, а також матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що відповідно до умов договору про правову допомогу, який міститься у матеріалах справи (пункт 4.2.), у разі ухвалення рішення на користь Клієнта, останній зобов`язаний оплатити гонорар у розмірі 8 000,00 грн. На виконання умов договору про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» та адвокатом Бачинським О.М. позивач сплатив кошти в сумі 7 280,00 грн (8 000,00 грн х 91 % задоволених позовних вимог) за надання правової допомоги на умовах та в обсязі передбаченому договором.
Заперечень, заяв, клопотань щодо поданої позивачем заяви відповілачем до суду апеляційної інстанції подано не було.
Розглядаючи заяву сторони позивача, колегією суддів з`ясовано наступне.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 позивач повідомив, що розрахунок витрат на професійну правову допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 8000,00 грн та просив їх стягнути з відповідача (а.с. 150-163 том 2).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу подані позивачем частково разом з відзивом на апеляційну скаргу, а також разом із заявою про ухвалення додаткової постанови. При цьому, позивач наголошує, що про повний текст постанови йому стало відомо 17 березня 2026 року із електронної пошти, на котру від суду надійшла постанова від 10 березня 2026 року. З цих підстав просить поновити строк на подання даної заяви.
Доводи щодо дати отримання представником позивача постанови Кропивницького апеляційного суду від 10 березня 2026 року у даній справі підтверджуються наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного документу (а.с. 247-248 том 2).
З урахуванням того, що розгляд даної справи здійснювався у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, датою ухвалення постанови апеляційного суду є дата складення повного судового рішення, а тому докази на підтвердження витрат позивача на правову допомогу подані ним у порядку та строки, передбачені процесуальним законом, зокрема, ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
У п.п. 4.1.-4.3. договору Адвокат та Клієнт погодили, що правову допомогу, яка надається, Клієнт оплачує на умовах та в порядку, встановленому даним договором; у разі ухвалення судом рішення на користь Клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату винагороду у розмірі 8 000,00 грн; у разі ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог Клієнта, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У додатковій угоді до договору від 17 березня 2026 року сторони дійшли згоди внести зміни до п.п. 4.2, 4.3. договору, а саме викласти дані пункти у наступній редакції:
«п. 4.2. У разі ухвалення судом рішення постанови) на користь Клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, вимог в апеляційній скарзі), Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату винагороду у розмірі 7280,00 грн.
п. 4.3. У разі ухвалення судом рішення (постанови) про часткове задоволення позовних вимог Клієнта (вимога в апеляційній скарзі) Клієнта, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату винагороду, передбачену п. 4.2. цього договору» (а.с. 240 том 2).
Підписанням 17 березня 2026 року Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг згідно договору та додаткової угоди до договору Адвокат та Клієнт підтвердили надання позивачу правничої допомоги та погодили, що її вартість складає 7280,00 грн (а.с. 240 на звороті том 2).
17 березня 2026 року Адвокатом виставлено рахунок на оплату наданих послуг на суму 7280,00 грн, який того ж дня оплачений Клієнтом, що підтверджується платіжною інструкцією від 17 березня 2026 року № 2746 (а.с. 241-242 том 2).
Представництво інтересів позивача у апеляційному суді здійснювалось Адвокатом на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВС №1428678 від 31 грудня 2025 року (а.с. 164 том 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. При цьому, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено: а) висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.
Нормою ст. 270 ЦПК України визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, ухвалення додаткового рішення у справі є способом усунення його неповноти.
Зі змісту постанови Кропивницького апеляційного суду у даній справі від 10 березня 2026 рокувбачається, що питання відшкодування позивачу понесених ним витрат на правову допомогу адвоката у суді апеляційної інстанцій не вирішувалось.
Отже, наявні визначені процесуальним законом підстави для ухвалення апеляційним судом додаткової постанови у справі.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України).
Як визначено у ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Дослідивши надані докази, оцінивши їх на предмет підтвердження понесення позивачем заявлених витрат, апеляційний суд зважає на наступне.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
На переконання суду апеляційної інстанції, склад та розмір витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у даній справі у суді апеляційної інстанцій підтверджений позивачем у встановленому процесуальним законом порядку.
При цьому, суд акцентує увагу, що відповідач обґрунтованої заяви про зменшення таких витрат до апеляційного суду не подавав.
Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22, суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Апеляційним судом враховано, що адвокатом з огляду на часткове задоволення позову ТОВ «ФК «Артеміда-Ф»судом апеляційної інстанції на 91%, здійснено самостійний розрахунок понесених витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам у сумі 7280,00 грн і оплату Клієнтом відповідної суми погоджено сторонами у додатковій угоді до договору.
За викладених обставин, заява позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» задовольнити.
У порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції у сумі 7280,00 грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді О. Л. Дуковський