справа № 166/169/26
провадження № 2/166/236/26
РІШЕННЯ

іменем України

30 березня 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Cвистун О.М., з участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Директор ТОВ "ФК "Ейс" Поляков О.В. звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 816004978 від 03.06.2021 (далі Кредитний договір) у розмірі 17210 грн 40 коп.

Позов мотивує тим, що 03 червня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9Р99V. Перед укладенням Кредитного договору відповідачка з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшла на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua; зареєструвалася на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника; за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнила та подала заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі Заявка), в якій вказала свої персональні дані; пройшла належну перевірку (верифікацію); ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору; отримала на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використала для підписання Кредитного договору; надала згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписала Кредитний договір одноразовим ідентифікатором).

Отже, саме відповідачка ініціювала укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачкою та первісним кредитором не був би укладений.

Згідно з умовами Кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" належним чином виконало свої зобов`язання та надало відповідачці грошові кошти в сумі 1400 грн шляхом перерахування через банк-провайдер. Проте в подальшому відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна його сума становить 5000 грн.

28 листопада 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. Відповідно до реєстру прав вимоги № 145 від 03.08.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідачки за Кредитним договором.

05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги щодо заборгованості відповідачки по Кредитному договору.

11 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № б/н від 17.07.2025 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за Кредитним договором.

Загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 17210 грн 40 коп., з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 12210 грн 40 коп. заборгованість за несплаченими відсотками за користуванян кредитом.

Просить стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором у розмірі 17210 грн 40 коп., а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрат на професій правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2026 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд на 10 березня 2026 року без повідомлення сторін, а також витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо руху коштів по банківській картці, на яку було перераховано грошові кошти за умовами Кредитного договору.

Призначений на 10 березня 2026 року судовий розгляд справи в зв`язку з перебуванням головуючої у відпустці відкладено на 30 березня 2026 року.

Відповідачка, отримавши 14 лютого 2026 року копію ухвали про відкриття провадження від 09.02.2026, відзив у встановлений судом строк не подала, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 2 ст. 191 ЦПК України вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що 03 червня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора MNV9P99V.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога".

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 1400 грн одразу після укладення договору.

Згідно з п. 1.4 Кредитного договору позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий Транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту.

Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дня отримання кредиту позичальником. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналі самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.

За користування кредитом протягом Дисконтного періоду визначено сплату процентів за ставкою 1,59 % від суми кредиту за кожен день користування ним (пп. 1.9.1 Кредитного договору). За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 1,7% в день від суми кредиту за кожен день користування ним (пп. 1.9.2 Кредитного договору).

Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" ОСОБА_1 просила надати кредит у сумі 1400 грн зі строком кредитування 30 днів та сплатою процентів у розмірі 1,7% в день. У подальшому ОСОБА_1 уклала 13 додаткових угод з метою збільшення суми кредиту, зокрема: 06.06.2021 1000 грн; 10.06.2021 500 грн та 100 грн; 14.06.2021 100 грн, 350 грн, 150 грн, 100 грн; 16.06.2021 100 грн, 17.06.2021 300 грн та 100 грн; 18.06.2021 500 грн, 100 грн та 200 грн.

ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на виконання умов Кредитного договору 03 червня 2021 року перерахувало 1400 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , указаною відповідачкою у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 03.06.2021, що підтверджується копією платіжного доручення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 03.06.2021 та наданою АТ КБ "Приватбанк" випискою по банківській карті № НОМЕР_2 за період з 03.06.2021 до 23.06.2021.

У подальшому ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на виконання додаткових угод до Кредитного договору в період з 06.06.2021 до 18.06.2021 перерахувало на платіжну картку № НОМЕР_1 , указаною відповідачкою у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 03.06.2021, грошові кошти в загальній сумі 3600 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 10.06.2021, 14.06.2021, 16.06.2021, 17.06.2021, 18.06.2021 та наданою АТ КБ "Приватбанк" випискою по банківській карті № НОМЕР_2 за період з 03.06.2021 до 23.06.2021.

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон плюс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а ТОВ "Таліон плюс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 28.11.2019 року. Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

Згідно з додатковою угодою № 19 від 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" дійшли згоди про викладення п. 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 у новій редації, зокрема, що строк дії договору факторингу закінчується 31.12.2020 року.

Відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 текст договору викладено у новій редакції. Зміст п. п. 2.1, 8.4., 8.6. залишився аналогічним. Згідно з п. 8.2 договору факторингу 8/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції строк договору закінчується 31.12.2021 року.

Додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 сторони продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року.

Витягом із реєстру прав вимог № 145 від 03.08.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 підтверджується відступлення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржниці ОСОБА_1 за кредитним договором № 816004978 від 03.06.2021 в сумі 10540 грн 40 коп., з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 5540 грн 40 коп. заборгованості за відсотками.

05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 04.08.2021. Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

Додатковою угодою № 2 від 03.08.2021 продовжено строк дії договору до 31.12.2022 року включно, а додатковою угодою № 3 від 30.12.2022 строк дії договору факторингу продовжено до 30.12.2024 включно.

Згідно з витягом з реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги до боржниці ОСОБА_1 за кредитним договором № 816004978 від 03.06.2021 в сумі 17210 грн 40 коп., з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 12210 грн 40 коп. заборгованості за відсотками.

11 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ "ФК "Ейс" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (ціна продажу) за плату, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступити ТОВ "ФК "Ейс" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступило ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги до боржниці ОСОБА_1 за кредитним договором № 816004978 від 03.06.2021 в сумі 17210 грн 40 коп., з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту; 12210 грн 40 коп. заборгованості за відсотками.

Таким чином, надані представником позивача копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі Закон).

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону (тут і далі в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із ст. 12 Закону Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.

З долученої до позовної заяви довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та Заявки на отримання грошових коштів у кредит від 03.06.2021 установлено, що особа, яка використовувала мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , з метою прийняття пропозиції ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" щодо укладення кредитного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі останнього, ідентифікувала себе, як ОСОБА_1 . Надана інформація щодо дати народження, РНОКПП, паспорта, адреси реєстрації, повністю збігається з інформацією, яка наявна у Єдиному державному демографічному реєстрі щодо особи ОСОБА_1 . Крім того, установлено, що ОСОБА_1 при формуванні заявки на отримання грошових коштів в кредит від 03.06.2021 самостійно уведено номер картки для перерахування грошових коштів за умовами кредитного договору. Згідно з листом АТ КБ "Приватбанк" № 20.1.0.0.0/7-260211/22400-БТ від 17.02.2026 номер банківської картки, на який первісним кредитором перераховано грошові кошти за умовами Кредитного договору належить ОСОБА_1 , номер телефону вказаний у Заявці на отримання грошових коштів у кредит від 03.06.2021 знаходиться у контактних даних ОСОБА_1 .

Зазначені обставини будь-яким чином не заперечено відповідачкою шляхом подання відзиву.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність позивачем факту укладення Кредитного договору між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 , а також отримання останньою грошових коштів за умовами Кредитного договору.

Ураховуючи викладене, надаючи оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами Кредитного договору, перехід до позивача права вимоги за Кредитним договором, факт отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 5000 грн, відсутність будь-яких платежів з боку відповідачки в рахунок погашення кредитної заборгованості, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідачки в рахунок позивача 5000 грн заборгованості за тілом кредитом.

Водночас, суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків за Кредитним договором з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

З наданих представником позивача розрахунків установлено, що за Кредитним договором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" продовжували нараховувати саме проценти за "користування кредитом". Позивачем в позовній заяві зазначено, що підтверджується доданими розрахунками заборгованості, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачці не нараховувалось.

Так, згідно з довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та заявкою на отримання коштів в кредит від 03.06.2021 відповідачка ОСОБА_1 просила надати їй кредит зі строком кредитування 30 днів.

Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання першого Траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

З наданої АТ КБ "Приватбанк" виписки по банківській карті № НОМЕР_2 за період з 03.06.2021 до 23.06.2021 встановлено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надано відповідачці ОСОБА_1 перший Транш у сумі 1400 грн 03 червня 2021 року.

Пунктом 1.8. Кредитного договору визначено, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного та Пільгового періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.

Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості за Кредитним договором, відповідачкою будь-яких платежів у рахунок погашення кредитної заборгованості не було здійснено.

Водночас, відповідно до п. 1.8 Кредитного договору необхідною умовою продовження дисконтного періоду та строку надання кредитної лінії є оплата позичальником усіх фактично нарахованих процентів за умови активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду.

Таким чином, з огляду на те, що відповідачка заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом не погашала, представником позивача не надано доказів, що в особистому кабінеті відповідачки чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду, суд уважає, що пролонгація строку кредиту на підставі п. 1.8 Кредитного договору не відбулася.

Також суд зазначає, що неповернення кредиту в погоджений стронами у Кредитному договорі строк, не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідок продовження строку дії договру, а є порушенням грошового зобов`язання за укладеним договором, за що настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідачки неустойки в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачкою ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає акцептованим відповідачкою умовам оферти.

За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 03 липня 2021 року, є безпідставним.

Право кредитодавця ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 03 липня 2021 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наведеного ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" розрахунку заборгованості за Кредитним договором установлено, що первісним кредитором нараховано 1847 грн 59 коп. відсотків за користування кредитом. Вказані проценти відповідають умовам Кредитного договору, у зв`язку з чим підлягають стяненню з відповідачки.

Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 6847 грн 59 коп., яка складається із тіла кредиту в розмірі 5000 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 1847 грн 59 коп.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським бюро "Соломко та партнери"; додаткову угоду № 0 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10 від 19.10.2018; копію довіреності від 11.08.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, згідно з яким АБ "Соломко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "ФК "Ейс" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 816004978 від 03.06.2021 на загальну суму 7000 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною.

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідачка доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявила.

З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1059 грн 30 коп. (6847,59/17210,4*2662,40) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2785 грн 13 коп. (6847,59/17210,4*7000).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за кредитним договором № 816004978 від 03 червня 2021 року в розмірі 6847 (шість тисяч вісімсот сорок сім) гривень 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок, з яких тіло кредиту 5000 (п`ять тисяч) гривень, відсотки за користування кредитом 1847 (одна тисяча вісімсот сорок сім) гривень 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" 1059 (одну тисячу п`ятдесят дев`ять) гривень 30 (тридцять) копійок судового збору та 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) гривень 13 (тринадцять) копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", , юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005;

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун