У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/6893/25

провадження № 2/0285/387/26

27 березня 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді………………..........Літвин О. О.,

секретаря…………………………......Касянчук І. В.,

розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження

без повідомлення сторін

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»

(представник позивача Жабченко Тетяна Миколаївна)

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, на підставі чого ухвалою від 29.12.2025 /а.с.52/ відкрито провадження у зазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання про витребування доказів - розрахунку заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника за спірним кредитним договором, яке мотивоване тим, що отримати їх самостійно неможливо у зв`язку із відмовою первісного кредитора (акціонерне товариство «ОТП Банк») надати такі відомості без ухвали суду.

За приписами ст.84 ЦПК учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про їх витребування судом, який, в свою чергу, сприяє сторонам у збиранні доказів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Мета цього процесуального механізму - допомогти сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно.

Відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, про його банківські рахунки є банківською таємницею та розкривається банками за рішенням суду.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та факт неможливості сторони самостійно надати докази, з метою з`ясування всіх обставин справи, для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування, клопотання представника позивача було задоволено та ухвалою від 29.12.2025 витребувано у акціонерного товариства «ОТП Банк» розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № (продукт CARD), який було укладено 08.08.2020 між ним та акціонерним товариством «ОТП Банк».

Копію даної ухвали банку було направлено рекомендованим листом /а.с.55/ на його юридичну адресу (м. Київ, вул. Жилянська, 43), яка згідно трекінгу поштового відправлення була вручена одержувачу 05.01.2026 /а.с. 57/.

В подальшому повторне нагадування акціонерному товариству «ОТП Банк» про невиконання ухвали про витребування доказів від 29.12.2025 було направлено на електронну адресу та доставлено до електронної скриньки 26.02.2026 /а.с.58/.

16.03.2026 судом втретє було направлено лист з вимогою про виконання ухвали суду від 29.12.2025 на поштову адресу банку, який, згідно трекінгу поштового відправлення 23.03.2026 було вручено одержувачу за довіреністю, однак жодної відповіді на адресу суду не надходило.

Враховуючи те, що станом на 27.03.2026, за минуванням майже трьох місяців, акціонерним товариством «ОТП Банк» не виконано ухвалу суду від 29.12.2025 про витребування розрахунку заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника за спірним кредитним договором, суд вбачає, що наявні підстави застосування заходів процесуального примусу та звертає увагу на таке.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з ідеї про те, що саме до обов`язків національних органів влади належить недопущення неналежної та такої, що сприяє затягуванню розгляду справи поведінки сторони цивільного провадження (рішення у справі «Колесникова проти України»). При цьому, знайшовши у цій справі ознаки порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо тривалості провадження поза межами розумного строку, ЄСПЛ також звернув увагу на те, що суди, маючи в своєму розпорядженні механізми протидії зловживанню процесуальними правами не вжили будь-яких заходів для покарання сторони, яка зловживає своїми правами з метою унеможливлення розгляду справи.

Аналогічні причини порушення п.1 ст.6 Конвенції щодо тривалості провадження поза межами розумного строку ЄСПЛ констатував під час розгляду справи «Смірнова проти України».

Згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених ЦПК випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 5 ч.1 ст.144 ЦПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Отже, підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.

Судом встановлено, що у грудні 2025 року позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з даним позовом до відповідача, в якому заявлені вимоги мотивував тим, що 08.08.2020 між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику був наданий споживчий кредит, який у строк не повернуто. У зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобов`язань заборгованість склала 8637,58 грн, яка включає в себе тіло кредиту і відсотки.

Інформацію про причини невиконання ухвали суду від 29.12.2025 акціонерне товариство «ОТП Банк» не надало.

Внаслідок тривалого неподання банком витребуваних судом доказів без поважних причин та неповідомлення про неможливість подання таких, суд позбавлений можливості провести розгляд справи у визначений законом строк. Тому, таке неподання судом розцінюється як невиконання рішення суду, що фактично унеможливлює здійснення судом першої інстанції своєчасного розгляду справи протягом розумних строків.

Таким чином, з метою спонукання акціонерного товариства «ОТП Банк» у вказаній справі до виконання встановлених правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом ухвалою від 29.12.2025, неподання доказів без поважних причин, суд вважає за необхідне застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3328 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.2 ст.144 ЦПК України, застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених ЦПК.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч.6 ст.148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.143, 144, 148, 258, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Повторно витребувати у акціонерного товариства «ОТП Банк» () розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за кредитним договором № (продукт CARD), який було укладено 08.08.2020 між ним та акціонерним товариством «ОТП Банк».

Застосувати відносно акціонерного товариства «ОТП Банк» заходи процесуального примусу.

Стягнути з акціонерного товариства «ОТП Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) штраф в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн,

за неподання доказів без поважних причин, витребуваних ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29.12.2025.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Згідно ч.5 ст.148 ЦПК України, стягувачем є Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Штраф сплатити за наступними реквізитами: банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач коштів: ГУК у м.Києві /Печерський р-н/ 21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; Рахунок отримувача: UA0026007.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, ухвала набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Головуюча суддя О. О. Літвин