Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/372/26
Єдиний унікальний №733/503/26
У Х В А Л А

01 квітня 2026 року м. Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарик В.М., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

установив:

31 березня 2026 року згідно автоматизованого розподілу судді Овчарику В.М. передана на розгляд цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Дослідивши матеріали справи, суддя зазначає наступне.

Так, відповідно до рішення Ічнянської міської ради від 25 липня 2025 року № 1379-VІІІ та відповідного додатку до нього (затверджений список присяжних) Пархоменко Сергій Олександрович є присяжним Ічнянського районного суду Чернігівської області.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону. Частиною сьомою ст. 56 Закону врегульовано обов`язки судді.

Особливістю статусу присяжних, який закріплено в чинному законодавстві є те, що вони під час розгляду і вирішення справ здійснюють повноваження судді.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення.

Тобто довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі Білуга проти України від 28 жовтня 1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії, тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Статтею 29 Конституції України визначено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення справи.

Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

Суддею Овчариком В.М. заявлено самовідвід від участі у розгляді вказаної вище справи, який мотивовано тим, позивач по справі Пархоменко С.О. є присяжним Ічнянського районного суду Чернігівської області і дана обставина може викликати сумнів у відповідача та у стороннього спостерігача у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Оскільки Пархоменко С.О. є присяжним Ічнянського районного суду Чернігівської області та залучається до здійснення правосуддя в суді, а тому з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді та уникнення підозр з приводу зацікавленості останнього у розгляді даної справи, заява судді Овчарика В.М. про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

постановив:

Заявлений суддею Овчариком В.М. самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Овчарика В.М. від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Цивільну справу № 733/503/26 (провадження № 2/733/372/26) за позовом ОСОБА_1 до Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна передати до канцелярії Ічнянського районного суду Чернігівської області для здійснення повторного автоматичного розподілу у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Овчарик