Справа № 127/1162/25
Провадження № 6/127/24/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Антонюка В. В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Івашківської А. О. про зміну способу виконання рішення Вінницького міського суду Вінницьклї області від 21.01.2025 року у цивільній справі №127/1162/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/1162/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» про відшкодування моральної шкоди.

31.01.2025 року судом ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 (сто гривень) 00 копійок, завданої протиправною бездіяльністю Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1, що полягає у незабезпеченні права ОСОБА_1 на здійснення телефонної розмови ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті вимог відмовлено. Крім того, стягнуто з Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1 на користь держави судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) гривня 12 копійок.

23.01.2026 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Івашківської А. О. надійшла заява про зміну способу виконання рішення Вінницького міського суду Вінницьклї області від 21.01.2025 року, в якій представник позивача зазначила, що виникла необхідність звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2025 у справі №127/1162/25, а саме: обрати належним способом виконання вказаного рішення шляхом стягнення з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100,00 гривень, завданої протиправною бездіяльністю Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», що полягає у незабезпеченні права ОСОБА_1 на здійснення телефонної розмови 19.01.2023 року, оскільки судом при ухваленні рішення помилково ототожнено державу і державний бюджет з конкретним органом влади - юридичною особою публічного права, якою є Державна казначейська служба України та зазначив у рішенні суду про стягнення моральної шкоди в розмірі 100,00 грн., відшкодування якої відповідно до ст. 56 Конституції України, ст. 1173 ЦК України, здійснюється за рахунок держави.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, оцінивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2025 у справі 127/1162/25 стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100,00 гривень, завданої протиправною бездіяльністю Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», що полягає у незабезпеченні права ОСОБА_1 на здійснення телефонної розмови 19.01.2023 року.

На виконання рішення суду у справі №127/1162/25 Вінницьким міським судом Вінницької області 31.01.2025 видано виконавчий лист.

Відповідно до ч.1 ст 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.1 ст 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Ч.2 ст.2 ЦК України встановлено, що учасником цивільних правовідносин є держава Україна.

Верховний Суд неодноразово наголошував у постановах від 25.09.2019 у справі № 607/5841/17, від 18.11.2020 у справі № 554/5980/18, від 15.06.2022 у справі № 398/2910/20, від 09.02.2022 у справі № 757/6203/21-ц, від 23.02.2022 у справі № 757/23994/20-ц, від 28.04.2022 у справі № 464/5200/19, від 25.01.2023 у справі №757/4091/20-ц, від 04.10.2023 у справі № 757/3351/21-ц, від 18.10.2023 у справі № 127/1407/22, що кошти державного бюджету належить на праві власності державі.

Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів Державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статі 2 ЦК України).

ВП ВС України у справі №910/23967/16 дійшла висновку, що резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, однак не в резолютивній частині

рішення.

Відповідні висновки також викладені у постановах Верховного суду від 07.12.2022 у справі №461/9982/19, від 15.03.2023 у справі №591/7146/20, від 13.09.2023 у справі №501/85/22, від 04.10.2023 у справі №757/5351/21-ц, від 18.10.2023 у справі №127/1407/22, згідно з якими помилковими є рішення судів в частині визначення такого способу відшкодування шкоди «шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України…»

Суд приймає до уваги, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини виконання остаточних обов`язкових рішень національних судів становить невід`ємну частину провадження справи.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав.

При вирішенні питання про встановлення способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

Під встановленням способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Враховуючи характер та суть спірних правовідносин, суд вважає, що наведені заявником обставини, в контексті ст. 435 ЦПК України, є такими, що утруднюють виконання рішення, а відтак заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2025 у справі №127/1162/25 шляхом стягнення з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100,00 гривень, завданої протиправною бездіяльністю Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», що полягає у незабезпеченні права ОСОБА_1 на здійснення телефонної розмови ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: