КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2026 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Васюком Миколою Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» про захист прав споживача,
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2025 позов задоволено. Розірвано договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 72-2708/2018-3 від 27.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Житло-Капітал». Стягнуто з ТОВ «ФК «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 загальну вартість об'єкта інвестування за договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 72-2708/2018-3 від 27.08.2018 у розмірі 1375747 грн. 00 коп. Стягнуто з ТОВ «ФК «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 11005 грн. 97 коп. (а.с. 149-155).

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2026 заяву представника позивача Васюка М.М. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ФК «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у розмірі 5000 грн. 00 коп. У решті вимог заяви відмовлено (а.с. 187-191).

Постановою Київського апеляційного суду від 19.03.2026 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Житло-Капітал», подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пугачем С.В. залишено без задоволення. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Житло-Капітал» про захист прав споживача в частині вирішення позовних вимог про стягнення коштів та судового збору залишено без змін.

24.03.2026 через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - адвокатом Васюком М.М. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить: стягнути із ТОВ «ФК «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 грн..

25.03.2026 до Київського апеляційного суду від представника ТОВ «ФК «Житло-Капітал» - адвоката Пугача С.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 3000 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що до позовної заяви позивачем не надавався конкретизований перелік робіт, які будуть здійснюватись, та витрат, які будуть понесені із деталізацією робіт та вартістю витрат на роботи, які будуть проводитись. В прохальній частині позивача відсутня вимога про відшкодування судових витрат, які понесені стороною. Надані в якості доказів до заяви копії договору та додаток №2 не підтверджують обсяг наданих послуг, які надавалися адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс». Посилається на те, що з акту наданих послуг неможливо встановити скільки годин витрачено адвокатом при наданні конкретного виду послуг, а договором не конкретизовано по якій справі надаються послуги клієнту. Зазначає, що позивачем до заяви не додано належних та допустимих доказів, які б доводили факт понесення ним витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї документи, ураховуючи клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просив покласти судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн., на відповідача.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції до заяви про ухвалення додаткового рішення було долучено:

- договір про надання правової допомоги № 428 від 21.11.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» в особі керуючого партнера Васюка Миколи Миколайовича та ОСОБА_1 ;

- додаток № 2 від 05.03.2026 до договору № 428 про надання правової допомоги від 21.11.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» в особі керуючого партнера Васюка Миколи Миколайовича та ОСОБА_1 , в якому сторони погодили, що розмір гонорару адвокатського об`єднання за надання послуг, складається з загальної кількості годин витрачених адвокатським об`єднанням на надання послуг. Одна година наданої правової допомоги адвокатським об`єднанням клієнту за цим договором складає 2000 грн. Також, сторонами цим додатком було визначено перелік послуг, які надаються адвокатським об`єднанням клієнтові за цим договором із зазначенням про те, що перелік послуг не є вичерпним.

- акт наданих послуг від 24.03.2026 згідно договору № 428 про надання правової допомоги від 21.11.2024, підписаний Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» в особі керуючого партнера Васюка Миколи Миколайовича та ОСОБА_1 , в якому сторони погодили, що адвокатське об`єднання надало клієнтові професійну правничу допомогу вартістю 20000 грн.;

- звіт про обсяг наданих послуг згідно договору № 428 про надання правової допомоги від 21.11.2024, складений Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» в особі керуючого партнера Васюка Миколи Миколайовича та ОСОБА_1 , в якому сторони погодили, що на надання професійної правничої допомоги витрачено загалом 10 (десять) годин;

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист,представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч. 3ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Також, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відтак, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 та від 11.11.2020 у справі № 673/1123/15-ц.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2022 у справі № 757/36628/16-ц.

Водночас, суд, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

З огляду на викладене вище в сукупності, дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договорів про надання правової допомоги, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, необхідних процесуальних дій сторони, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, а також її складності, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до 7000 грн. 00 коп., виходячи з такого.

Зі змісту акту наданих послуг вбачається, що адвокатом Васюком М.М. було надано ОСОБА_1 наступні послуги: проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі № 759/17930/25; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду у справі № 759/17930/25 вартістю 18000 грн. із часом, витраченим на надання цієї послуги обсягом у 9 годин; участь в судовому засіданні 19.03.2026 в приміщенні Київського апеляційного суду вартістю 2000 грн. із часом, витраченим на надання цієї послуги обсягом у 2 години.

Втім, колегія суддів, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, приходить до висновку, що обсяг виконаної адвокатом роботи та характер наданих адвокатом послуг, не є співмірними із розміром судових витрат, які заявлені до стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Васюком М.М. в інтересах ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, який є тотожним позовній заяві. Інших заяв та пояснень до суду апеляційної інстанції стороною позивача подано не було. Разом з цим, адвокат Васюк М.М. брав участь у представництві інтересів ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді в межах одного судового засідання.

Ураховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить висновку, що обсяг витраченого адвокатом часу не відповідає принципу співмірності та критерію розумності витрат на професійну правничу допомогу, а тому такі витрати у повній мірі не можуть бути присуджені апеляційним судом до стягнення із ТОВ «ФК «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 та у постанові від 17.12.2025 у справі 757/64192/19 зазначив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Доводи ТОВ «ФК «Житло-Капітал», від імені та в інтересах якого діє адвокат Пугач С.В., викладені у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу про те, що позивачем не надавався конкретизований перелік робіт, які будуть здійснюватись, та витрат, які будуть понесені із деталізацією робіт та вартістю витрат на роботи, які будуть проводитись, а в прохальній частині позивача відсутня вимога про відшкодування судових витрат, які понесені стороною, не заслуговують на увагу суду, оскільки у відзиві на апеляційну скаргу представником позивача було повідомлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що будуть понесені у зв`язку із переглядом оскаржуваного рішення в апеляційному порядку. Такі дії позивача узгоджуються із ч. 1 ст. 134 ЦПК України, якою визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а у даному випадку - із відзивом на апеляційну скаргу.

Посилання ТОВ «ФК «Житло-Капітал», від імені та в інтересах якого діє адвокат Пугач С.В., на те, що долучені до заяви копії договору та додаток №2 не підтверджують обсяг наданих послуг, які надавалися адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс», колегією суддів до уваги не приймаються, з огляду на те, що до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача було долучено акт наданих послуг від 24.03.2026 та звіт про обсяг наданих послуг згідно договору № 428, які містять відомості щодо види послуг, послуги та обсяг наданих послуг, наданих адвокатом позивачу.

Твердження відповідача, що з акту наданих послуг неможливо встановити скільки годин витрачено адвокатом при наданні конкретного виду послуг, є необґрунтованими, оскільки у звіті про обсяг наданих послуг сторони погодили, що на надання професійної правничої допомоги витрачено загалом 10 (десять) годин.

Безпідставними є також аргументи про те, що договором про надання правової допомоги від 21.11.2024 № 428, укладеним між Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» в особі керуючого партнера Васюка Миколи Миколайовича та ОСОБА_1 , не конкретизовано по якій справі надаються послуги клієнту, зважаючи на те, що стороною позивача було надано додаток № 2 від 05.03.2026 до цього договору, в якому сторони, зокрема, але не виключно погодили перелік послуг, які надаються адвокатським об`єднанням клієнтові за цим договором з визначенням конкретної справи (759/17930/25) та із зазначенням про те, що перелік послуг не є вичерпним.

Разом із наведеним, доцільно вказати, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02.12.2020у справі № 317/1209/19, від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову про стягнення із ТОВ «ФК «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп., понесених у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270, 381-383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» (, адреса: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп., понесених у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова