Єд. унік. № 953/2019/24
Провадження № 6/243/117/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 03.09.2024 року по справі № 953/2019/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2026 за підсудністю надійшла цивільна справа за поданням приватного виконавця Хаблова Валерія Миколайовича, стягувач ОСОБА_2 , представник стягувача ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про звернення стягнення на нерухоме майно, в якому зареєстроване місце проживання малолітньої дитини.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2026 року справу передано судді Дюміній Н.О.

08.01.2026 року ОСОБА_1 надіслала до суду заперечення проти подання приватного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на майно та клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2026 року виділено в самостійне провадження заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 03.09.2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заява про розстрочку виконання рішення суду підлягає поверненню заявнику без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Порядок подання та розгляду заяви про зміну способу виконання рішення суду визначений у статті 435 ЦПК України, яка розміщена в розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» Цивільного процесуального кодексу України, тобто відноситься до заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у статті 183 ЦПК України.

Крім того, згідно з абз.2 ч. 2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Отже, за приписами закону при поданні заяви, заявник зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи копію заяви та однакові (тотожні) документи, що і повинно бути відображено у відповідних описах вкладення.

Належним доказом направлення іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресата та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до заяви та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Заява про розстрочку виконання рішення суду є заявою, поданою на стадії виконання судового рішення, однак заявник доказів в підтвердження надіслання копії цієї заяви разом з додатками до неї іншим учасникам справи суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що вимога про направлення копії заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи заявником ОСОБА_1 не виконана.

Відповідно до ч. 4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20) Верховний Суд зазначив, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення (розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»).

У зазначеній справі Верховний Суд врахував, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, встановивши, що головний державний виконавець, звернувшись із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку, не додав доказів надіслання (надання) цього подання іншим учасникам справи, зробив правильний висновок про повернення такого звернення.

Верховний Суд зазначив, що хоча суд і негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця, проте інші учасники справи не повинні бути позбавлені процесуального права на інформацію про подані державним чи приватним виконавцем до суду подання чи інші звернення.

Подібний висновок щодо норми права, тотожної тій, що викладена у частині другій статті 183 ЦПК України, зробив Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2021 року у справі № 910/23066/15, зазначивши, що частини перша-третя статті 170 ГПК України містять загальні вимоги до всіх без винятків заяв, поданих з процесуальних питань. Зокрема до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Такі вимоги стосуються і заяви про роз`яснення судового рішення, поданої відповідачем на підставі статті 245 ГПК України, оскільки таку заяву подано з процесуальних питань. При цьому у частині четвертій статті 170 цього Кодексу визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Аналіз наведених правових висновків Верховного Суду свідчить про сталу сформовану судову практику щодо обов`язку заявника надсилати (надавати) копії такої заяви іншим учасникам справи у разі подання заяви на стадії виконання судового рішення.

Повернення заяви без розгляду не є надмірним формалізмом, оскільки відповідає правилам статті 183 ЦПК України.

Правомірний та розумний формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами та учасниками розгляду певних правил процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.01.2023 року у цивільній справі № 2-246/10.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, у рішенні Lobo Machado v. Portugal (рішення від 20.02.1996, § 31), право на справедливий судовий розгляд, зокрема принцип змагальності та рівності сторін, вимагає, щоб учасники провадження мали можливість знати про всі докази та письмові подання, на яких суд може ґрунтувати своє рішення, і висловити щодо них свої зауваження.

Не надсилання учасникам провадження копії заяви та доданих до неї документів позбавляє їх реальної можливості надати пояснення, заперечення або додаткові докази, що є несумісним із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, вважаю за необхідне заяву про розстрочку виконання рішення суду повернути заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 183, 260, 261, ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 03.09.2024 року по справі № 953/2019/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики- повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Дюміна