Справа № 946/2049/26
Провадження № 2-о/946/114/26
Ухвала

про залишення заяви без руху

31 березня 2026 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту.

Заява підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною першою статті 294 ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, №2 роз`яснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19.

Згідно із ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заінтересована особа визначається залежно від мети встановлення факту.

Так, до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявника. Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

У заяві заявник вказує, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі необхідне їй для отримання в органах, що здійснюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та поновлення свідоцтва смерть.

Заявником в якості заінтересованої особи не зазначено державний орган, до повноважень якого входить оцінка зазначеного факту і вирішення питань щодо прав та обов`язків заявника з врахуванням факту, який вона просить встановити.

Крім цього, заявниця ОСОБА_1 не може заявляти вимоги від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином, заявниці у заяві про встановлення факту слід просити суд «встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Разом з тим, у заяві відсутні посилання на свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не додано відповідні копії свідоцтв.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає у поданні оновленої заяви про встановлення факту у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в даній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст.175, 297 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків протягом семи днів.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 259, 260, 297, 318 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова