Справа № 438/241/26
Провадження 2/438/278/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 березня 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Дудар О.В.,

за участі секретаря Валькович Г.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулось до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних позивач посилається на те, що 10 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем укладено кредитний договір № 552138383 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на суму 20600,00 грн. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV275PS. У подальшому відповідач збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 24550,00 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 10 червня 2023 року № 552138383. 27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 10 червня 2023 року № 552138383. 15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, згідно з яким до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 92914,48 грн, яка складається з: 24550,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 68364,48 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2026 року вказана позовна заява (справа № 438/241/26) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В.

Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/241/26. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» докази. Призначено судове засідання на 10 березня 2026 року.

У судові засідання представник позивача не прибув, подавши клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЕЙС», наголосивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 10 червня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 552138383 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, де ознайомилася з правилами надання грошових коштів у позику.

У подальшому, подавши відповідну заявку, вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV275PS, який введено 10 червня 2023 року 9:24:24.

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 25000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позик.

Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 20600,00 грн. Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору (пункти 2.3-2.5 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5375-41XX-XXXX-4968, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.

Позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту (пункт 6.1 договору).

Пунктом 11.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.

Відповідно до пункту 11.2 договору кредитної лінії, позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання.

Пунктами 7.1-7.3 договору визначено, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 19 червня 2023 року, а саме протягом 9 (дев`ять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку основна сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому пунктом 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому пунктом 9.1.1.2 або пунктом 9.1.1.7 договору кінцева дата повернення (виплати) кредиту 10 липня 2028 року.

Відповідно до пункту 8.3 договору протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі кредиту до 19 червня 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 186,15 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,51 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі дисконтна процентна ставка); у разі якщо позичальник вчинить описані в пункті 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 19 червня 2023 року проценти нараховуються за ставкою 626,15 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,72 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі індивідуальна процента ставка).

Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (пункт 8.4 договору).

У подальшому відповідач збільшила суму кредиту до 24550,00 грн.

На підтвердження факту отримання відповідачем коштів за вказаним кредитним договором у сумі, зазначеній й позовній заяві, позивач надав копії платіжних доручень від 10 червня 2023 року № 6591830d-7cb5-448d-9510-11cf5dd5b47d на суму 20600,00 грн, від 10 червня 2023 року № 0683dfa1-c9b9-46c9-bdfc-966b34d7ee25 на суму 350,00 грн, від 14 червня 2023 року № df42de11-2e06-436f-b555-002084ce8e47 на суму 200,00 грн, від 14 червня 2023 року № 3a1dd4bb-d956-472e-b9a8-e6fd0f3adcd2 на суму 100,00 грн, від 21 червня 2023 року № 70c9965c-1aa5-444d-a1a0-8e12f5bcf47e на суму 300,00 грн, від 23 червня 2023 року № 7165ec2a-08e7-4b6b-8fdb-1eb02f397cb5 на суму 350,00 грн, від 25 червня 2023 року № b0900c88-6fa0-4d43-82f0-4565a9237dd1 на суму 1000,00 грн, від 25 червня 2023 року № 9454ef7f-eaf0-4124-9190-ff7647d890e4 на суму 100,00 грн, від 26 червня 2023 року № 8757dad0-559c-4db8-b8d8-da8e08217c65 на суму 200,00 грн, від 29 червня 2023 року № 746f31d8-0ad6-4f81-b4e5-02dd2915b12e на суму 350,00 грн, від 16 липня 2023 року № 2757314a-0dd5-4e56-bd79-455e2d629fec на суму на суму 800,00 грн, від 16 липня 2023 року № 0075ffac-bd55-4ec3-8ff0-edf1d80eb4dd на суму 200,00 грн.

Також надання кредиту підтверджується інформацією, наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну карту № НОМЕР_1 , та на яку згідно довідки про рух коштів перераховано суму 24550,00 грн.

Відповідач кредит та обумовлену суму відсотків за користування кредитними коштами не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, а тому кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку, визначеного пунктом 11.1 договору від 10 червня 2023 року № 552138383.

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором від 10 червня 2023 року № 552138383 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за цим договором станом на 26 грудня 2025 року становить 92914,48 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 24550,00 грн, простроченої заборгованості за процентами - 68364,48 грн.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за плату та на умовах, визначених договором.

Згідно із пунктом 2.1 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.

Пунктом 1.3. договору факторингу визначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Строк дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 закінчується 28 листопада 2019 року (пункт 8.2 договору).

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року.

31 грудня 2020 року сторони уклади додаткову угоду № 26 за умовами якої строк дії договору закінчується 31 грудня 2021 року.

31 грудня 2021 року сторони уклади додаткову угоду № 27 за умовами якої строк дії договору закінчується 31 грудня 2022 року.

31 грудня 2022 року сторони уклади додаткову угоду № 31 за умовами якої строк дії договору закінчується 31 грудня 2023 року.

31 грудня 2023 року сторони уклади додаткову угоду № 32 за умовами якої строк дії договору закінчується 31 грудня 2024 року.

Відповідно до Реєстру прав вимоги від 5 вересня 2023 року № 247 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 51973,01 грн.

З акта звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2023 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги від 5 вересня 2023 року № 247 за договором факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 вбачається, що сторони підтвердили, що фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за вказаним реєстром прав вимоги.

27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату та на умовах, визначених договором.

Відповідно до реєстру прав вимоги від 27 травня 2024 року № 1 до договору факторингу від 27 травня 2024 року№ 27/0524-01, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 92914,48 грн.

Сплата ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» коштів ТОВ «Таліон Плюс» підтверджується платіжною інструкцією від 30 травня 2024 року № 6617 на суму 5602405,52 грн, призначення платежу: «оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024р. та Договору факторингу №27/052401 від 27.05.2024 року. Без ПДВ».

15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові прав грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно 3 додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до реєстру божників від 15 липня 2025 року до договору факторингу від 15 липня 2025 року № 15/07/25-Е до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 92914,48 грн.

Сплата ТОВ «ФК «ЕЙС» коштів ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підтверджується платіжною інструкцією від 24 вересня 2025 року № 361 на суму 600000,00 грн, призначення платежу: «Часткова Оплата фінансування за відступлення Права Вимоги згідно Договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025 року, без ПДВ».

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 3 вказаного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).

Відповідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що на час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за кредитним договором від 10 червня 2023 року № 552138383 в розмірі 92914,48 грн, яка складається з: 24550,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 68364,48 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, позивачу з державного бюджету, підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 1331,20 грн.

При цьому, з урахуванням вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта частина судового збору в розмірі 1331,20 грн.

Щодо вимог позивача у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1-3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Верховний Суд у постанові 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначив, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 20 серпня 2025 року № 20/08/25-01 укладений Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським об`єднанням «Соломко і партнери» та додаткова угода до нього від 1 вересня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року.

За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд враховує, що дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн не є цілком співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатським об`єднанням робіт (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Таким чином, з врахуванням обсягу виконаної адвокатськими об`єднанням роботи, враховуючи категорію справи, а також беручи до уваги принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором від 10 червня 2023 року № 552138383 в розмірі 92914 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 1331,20 гривень сплаченого судового збору та 3000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме грошові кошти у розмірі 1331,20 грн, відповідно до платіжної інструкції ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» № 37150 від 12 лютого 2026 року.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , місцезнаходження: 02090, місто Київ, вулиця Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ДУДАР