УХВАЛА

30 березня 2026року

м. Київ

справа № 361/2320/20

провадження № 61-905ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» - адвоката Сича Олександра Юрійовича на постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІКГ-6», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ДАН АВТО», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа - ОСОБА_11 , про визнання недійсним договору, визнання протиправним звернення стягнення на земельні ділянки, скасування рішення про реєстрацію прав власності, визнання незаконними заяв про припинення обтяжень іпотекою, визнання іпотекодержателем земельних ділянок, звернення стягнення на земельні ділянки та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (далі - ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг») - адвокат Сич О. Ю. подав через систему «Електронний суд»до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого

2026 року, в якій просить її скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору та визнання іпотекодержателем земельних ділянок; залишити в цій частині рішення суду першої інстанції в силі.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вимоги щодо форми, змісту касаційної скарги та додатків до неї передбачено в статті 392 ЦПК України.

У пункті 3 частини четвертої статті 392 ЦПК Українипередбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону ставки судового збору за подання юридичною особою або фізичною особою-підприємцем до суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 7пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить

200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

За змістом касаційної скарги встановлено, що заявником оскаржується, зокрема, судове рішення, якими відмовлено в задоволенні вимоги немайнового характеру (про визнання недійсним договору) та вимоги майнового характеру (про визнання іпотекодержателем земельних ділянок).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 жовтня 2023 року

всправі № 906/1026/22 (провадження № 12-33гс23) зазначено, що вимога про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна пов`язана з майновим інтересом, тобто має майновий характер. Позов про визнання права іпотекодержателя необхідно розглядати як вимогу майнового характеру, оскільки після визнання такого права іпотекодержатель набуває легітимне очікування реалізації можливості отримати таке майно для задоволення майнових вимог до боржника за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Судовий збір сплачується з огляду на вартість предмета іпотеки, визначену в договорі іпотеки.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У справі № 361/2320/20, зокрема, пред`явлено позов майнового характеру щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки та має вартісну оцінку, визначену в договорі іпотеки.

Подана касаційна скарга та зміст оскаржуваних судових рішень не містять відомостей щодо ціни позову (визначеної в договорі іпотеки від 24 березня

2010 року вартості предмета іпотеки).

Необхідно зазначити, що без надання заявником відомостей щодо дійсної ціни позову, касаційний суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги; перевірити правильність розміру судового збору, сплаченого заявником за подання касаційної скарги.

Тому, керуючись вимогами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, розмір судового збору під час звернення із касаційною скаргою має обчислюватися з урахуванням вартості майна.

Особа, яка подала касаційну скаргу, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного майна, також не повідомила, яка ціна позову, а із наданих до касаційної скарги матеріалів не можливо встановити вартість спірного нерухомого майна (земельних ділянок), тому заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору.

Особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити за подання касаційної скарги за вимоги майнового характеру судовий збір за наступною формулою (А ? 1,5 % ? 200 % х 0,8), де А - це вартість спірного нерухомого майна.

За вимогу немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі

3 363,20 грн (2 102,00 х 200 % х 0,8).

Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів

бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Необхідно також врахувати вже сплачений судовий збір в розмірі 53 811,20 грн.

На підтвердження доплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків, а саме: 1) зазначення вартості спірного нерухомого майна; 2) сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд роз`яснює, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» -адвоката Сича Олександра Юрійовича на постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік