Справа № 464/4589/25 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/58/26 Доповідач: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про залишення без руху

12 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Копняк С.М., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2026 року ОСОБА_1 скерувала засобами поштового зв`язку безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року,, така зареєстрована в суді апеляційної інстанції 06 січня 2026 року.

На підставі поданої апеляційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, виходячи з такого.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

В апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується (пункт 8 частини другої статті 356 ЦПК України).

Заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року, покликаючись на те, що ій не було відомо про ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення. Свого представника - адвоката Герич Т.В. вона уповнуважувала лише на підготовку та подання позовної заяви до суду першої інстанції. Про ухвалення судом першої інстанції судового рішення вона дізналася шляхом моніторингу сайту судової влади, після чого звернулася до суду першої інстанції із заявою про видачу копії оскаржуваного судового рішення та отримала таке 08 грудня 2025 року. Долучила копію заяви.

Перевіривши доводи заявленого клопотання приходжу до висновку, що наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року слід визнати неповажними, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року слід відмовити, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарження не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зроблено висновок, що «особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала/не могла знати про розгляд справи, а не про дату судового рішення. Велика Палата Верховного Суду погодилася із тим, що для реалізації права на подання апеляційної скарги визначальним є не стільки участь заявника у всіх засіданнях суду, скільки отримання ним повного судового рішення, адже без ознайомлення з повним судовим рішенням неможливо зрозуміти мотиви суду, з яких він виходив, ухвалюючи рішення, а отже, неможливо сформулювати підстави апеляційної скарги. Разом з тим слід відмітити, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу».

Також у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 201/13990/15 (провадження № 61-22496св19), від 29 січня 2021 року у справі № 308/2739/16 (провадження № 61-9648св19), від 21 червня 2023 року у справі № 202/32361/13 (провадження № 61-3546св23) зазначено, що під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяк не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

07 січня 2026 року на адресу апеляційного суду надійшли заперечення Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року.

В таких сторона відповідача звертає увагу на те, що інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції представляла адвокат Герич Т.В., що підтверджується долученим ордером на надання правничої допомоги (витяг ордеру з електронного кабінету долучили). Ордер на надання правничої допомоги, виданий адвокатом Герич Т.В. - Шестеріковій Л.М., не містить жодних обмежень чи застережень щодо надання адвокатом правової допомоги До матеріалів справи в суді першої інстанції адвокат не долучав ані договору про надання правничої допомоги, ані додаткової угоди до даного договору.

Долучили до заперечень картку руху документу, з якої убачається, що представник Герич Т.В. отримала судове рішення в кабінет 15 вересня 2025 року об 19:04, на емейл 15 вересня 2025 року об 19:06.

Адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає в реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє. Участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави. До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі № 9901/236/21.

Сихівський районний суд м. Львова вручив представнику позивача копію рішення 15 вересня 2025, що підтверджується карткою руху документу. Відповідно учасник справи, що діє через представника, вважається таким, що отримав рішення, коли воно доставлено представнику.

Львівський апеляційний суд бере до уваги заперечення Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року, такі заслуговують на увагу.

За таких обставин, заявнику необхідно надати суду обгрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року, зазначивши інші поважні причини пропуску такого, а також подати докази в обгрунтування такого.

Також, заявнику слід надати суду докази про те, що судом першої інстанції не скеровано на її адресу копії оскаржуваного судового рішення, отримання / не отримання нею копії судового рішення.

Так, підтверджуючими доказами можуть бути, зокрема, довідка суду першої інстанції щодо скерування/не скеруваннями ними заявнику копії оскаржуваного судового рішення, відомості щодо отримання /не отримання нею копії такого або копії матеріалів справи № 464/4589/25, оформлені в хронологічному порядку.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 354, 356, 357, 381 ЦПК України Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

наведені заявником ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року - визнати неповажними.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2025 року, залишити без руху.

Встановити для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Копняк