Справа № 541/514/19
Провадження № 2/541/47/2026
У Х В А Л А

30 березня 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі суду:

Головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у в підготовчому судовому засіданні заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовської О.А. від 25.03.2026 року у справі №541/514/19,

в с т а н о в и в:

На розгляді суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України.

26 березня 2026 року від позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надійшла заява про відвід судді Морозовської О.А. у справі №541/2514/19 про скасування державної реєстрації права власності перегляд заочного рішення. Заява обґрунтована тим, що за період з 2025 року по лютий 2026 року, позивачі двічи подавали клопотання про відвід головуючий судді, наголошуючи на тому, що існує зацікавленість в розгляді справи, а також на тому, що суддя має намір закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю предмета спору. В своїх клопотаннях позивачі наголошували, що постановою Касаційного Господарського Суду повністю задоволені позовні вимоги ТОВ ПЕРМУС до ТОВ ФК Поліс про скасування рішення від 25.03.2016 року. Однак, по даній справі відповідачем ще є і п/н КМНО Тишко І.О., де позовні вимоги виглядають в якості визнання протиправними дій приватного нотаріуса. Починаючи з 2016 року, відповідачі передали нежитлове приміщення 1 у м. Миргород, Полтавської області в оренду іншим суб`єктам господарювання, які з 2016 року і по цей час проводять там відповідні перепланування. В зв`язку з цим, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неодноразово заявляли різні клопотання, зокрема про залучення в якості 3-х осіб суб`єктів господарювання. Однак, усі клопотання були відхилені. У своїх клопотаннях позивачі наголошували, що оскільки предметом спору є скасування рішення про державну реєстрацію права власності, у разі задоволення позову право власності Відповідача буде вважатися таким, що не виникло або припинилося. Відповідно, договори оренди, укладені Відповідачем, втратять свою правову підставу (ст. 658 ЦК України, оскільки орендодавець не мав права розпоряджатися майном). Рішення у цій справі стане преюдиційним фактом для визнання цих договорів нікчемними, що безпосередньо впливає на права орендарів. Позивачі зазначали, що якщо орендарі не будуть залучені зараз, у майбутньому вони можуть заявити позов до позивачів про відшкодування збитків, посилаючись на те, що вони не знали про спір і продовжували інвестувати в орендоване майно (ремонти, поліпшення). Участь у цій справі позбавить їх статусу "добросовісного користувача", який не знав про незаконність володіння орендодавця. Позивачі неодноразово наголошували, що невирішення питання про правомірність перебування третіх осіб у приміщенні в межах цього спору призведе до множинності судових процесів. Залучення орендарів дозволить суду встановити всі фактичні обставини використання майна та попередити подання апеляційних скарг від осіб, чиї права були зачеплені, але які не брали участі у справі (що є безумовною підставою для скасування рішення в майбутньому). Відповідно до вимог чинного законодавства, якщо рішення про скасування реєстрації буде прийнято без участі фактичних користувачів приміщення, процес повернення майна законному власнику буде заблокований на стадії виконавчого провадження, оскільки виконавці не зможуть вчиняти дії щодо осіб, які не вказані у виконавчому документі. Станом на 2026 рік в матеріалах справи є витяги з реєстру, договори оренди, фото вивісок тощо. Однак, суддя відмовляється досліджувати факти перебування, користування та розспорядження цим майном іншими особами. Адвокат відповідача ТОВ ФК "Поліс", в свою чергу, досить в цинічній формі повідомляє, що провадження по справі буде закрито і усі її клопотання про стягнення з позивачів коштів на правову допомогу будуть задоволені. Головуюча суддя навмисно не задовольняє клопотання позивачів, бо фактично вступила в зговір з відповідачами, які прикриваючись суб`єктами господарювання в майбутньому будуть виступати в ролі жертви та блокувати виконання рішення.

30.03.2026 розгляд справи відкладено на 28 квітня 2026 року.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що відвід є необґрунтованим, оскільки остання не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про його заінтересованість, необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України. Доказів заінтересованості, необ`єктивності чи упередженості судді не надано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана більш як за три робочі дні до судового засідання, вирішення питання про відвід судді Морозовської О.А. слід передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.40, 252, 253 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовської О.А. від 25.03.2026 року у справі №541/514/19 - визнати необґрунтованою та передати до канцелярії Миргородського міськрайонного суду Полтавської області для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Морозовська