Провадження 2/557/187/2026
Справа 557/1823/25
31 березня 2026 року
Гощанський районний суд Рівненської області у складі:
судді Пацко Д.В.,
секретар судового засідання Довгалець Н.М.,
номер справи 557/1823/25,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112862705 від 05.02.2018 року. Власником 1/2 частки вищевказаного житлового будинку є її рідна сестра ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112862705 від 05.02.2018 року.
Позивач та відповідач ОСОБА_2 перебували у цивільному шлюбі, так як відносини не склалися вони перестали підтримувати відносини з 2009 року.
Гощанською селищною радою від 19.08.2025 року позивачці було відмовлено у вчиненні адміністративної послуги, а саме щодо зняття з реєстрації гр. ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі п. 63 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №256 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».
Позивач повідомляє, що ОСОБА_3 більше 10 років не проживає в Україні, є громадянкою російської федерації, на даний час іншого порядку на вчинення даної адміністративної послуги немає.
Відповідач також не проживає в зазначеному будинку з 2009 року, не є членом моєї сім`ї, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, його особисті речі в квартирі відсутні.
Зазначає, що відповідач добровільно не бажає знятися, що заважає їй вирішувати долю такого майна, користуватися ним на власний розсуд та повною мірою вчиняти щодо нього юридично значимі дії (оформлення субсидій, соціальні норми споживання (вода, газ, електроенергія) розраховується на кожну зареєстровану особу) також якщо вона вирішить подарувати чи продати свою частку житлового будинку наявність зареєстрованих осіб буде перешкодою для вчинення даного цивільно-правового договору, що в свою чергу призведе до порушення її житлових прав.
Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.
Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року замінено по даній цивільній справі неналежного відповідача ОСОБА_3 та залучено ОСОБА_3 для участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №112862705 від 05.02.2018 року. Власником 1/2 частки житлового будинку є ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №113294750 від 08.02.2018 року.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.
Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданого Гощанською селищною радою №05-28/393 від 21.11.2025, зі слів сусідів-свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає.
Встановлено, що реєстрація відповідача в будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача проводить позивач, повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг не може та інше.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положеннями ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами ст. 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, будучи зареєстрованим у належному позивачу будинку, перешкоджає в здійсненні намірів позивача, зокрема користуватися ним на власний розсуд та повною мірою вчиняти щодо нього юридично значимі дії.
Враховуючи, що дослідженні в судовому засіданні докази та їх належна оцінка свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 будучи зареєстрованим у будинку за адресою АДРЕСА_1 , однак фактично там з 2009 року не проживає, то суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись статтями 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК УКраїни, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Суддя Д.В. Пацко