Справа № 212/3346/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив таке.

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13.04.2018 року, від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2025 року, оскільки сторони мають різні характери, різні погляди на життя, не можуть дійти спільної думки у багатьох питаннях, відтак, подружжя втратило почуття любові одне до одного. Позивач та відповідач проживають окремо, спільного бюджету не мають, шлюб нині носить суто формальний характер, тому подальше існування цього шлюбу є недоцільним. Про спори щодо місця проживання дитини або щодо спільного майна подружжя сторони не заявляють. Отже, позивач просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Сторони у судове засідання не з`явилися, натомість від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, де позивач зазначила про підтримання позовних вимог у повному обсязі, а відповідач про визнання ним позову.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що участь у судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивачка, відповідно до свідоцтва про шлюб, укладаючи шлюб, змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, висновки суду.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У цій справі про таку суперечність заявив позивач. Відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу.

Що стосується інтересів їхніх неповнолітніх дітей, то слід зазначити таке. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння; вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Атмосферу любові практично неможливо забезпечити дитині в сім`ї, де батько й мати не бажають жити разом, мають проблеми у стосунках між собою та не хочуть зберігати шлюб. Тому збереження шлюбу сторін за умов їх небажання його зберігати суперечить також інтересам їхніх дітей.

Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

У відповідності із ч. 3 ст. 105, ст. 110, 111, 112, 113 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 4- 5, 7-13, 81-82, 259, 263- 265, 268 , 273, 354, 355, суд

вирішив таке.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 квітня 2018 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 146.

Залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 14 квітня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець