Справа № 345/6073/25
Провадження № 22-з/4808/27/26
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Луганська
14 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Луганської В.М.,
суддів: Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,
учасники справи
позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1
відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи,
заяву фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Коваль Андрій Євгенійович, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 березня 2026 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 , задоволено частково.
Заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 500,00 грн витрат за надання правничої допомоги.
Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2026 року скасовано, ухвалено нове рішення.
Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі по 500 грн з кожного.
24 березня 2026 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 , про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу.
Заява обґрунтована тим, що в апеляційній скарзі було наведено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, які скаржник очікував понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надає: договір про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025 року; додаток №1 від 14.07.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025 року; додаток №2 від 14.07.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025 року; акт №281/01 від 24.03.2026 року здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025року.
Заявник просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Відповідно доч.1, 3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Як вбачається із змісту поданої заяви, заявником ставиться питання щодо вирішення стягнення на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому зазначене питання вирішується без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
З матеріалів справи вбачається, що скаржником в апеляційній скарзі було наведено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, які скаржник очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн та зазначено, що документальне підтвердження витрат буде подано відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Постанову Івано-Франківського апеляційного суду ухвалено 24 березня 2026 року.
Заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача подав через систему «Електронний суд» 24 березня 2026 року, тобто в строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України. До заяви додано довіреність від 30.07.2025 року, акт №281/01 здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025 року, докази надсилання учасникам справи та докази понесених витрат на правничу допомогу.
В матеріалах справи наявна копія договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025; додаток № 1 від 14.07.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025; додаток № 2 від 14.07.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області 23.11.2018 за № 3976.
В розділі 6 договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025 визначено вартість та порядок розрахунків та зазначено, що сума гонорару за послуги та порядок проведення розрахунків між сторонами визначається додатком №2 до договору.
Пунктом 8.4 договору передбачено, що факт надання послуг підтверджується актом здачі-прийняття наданих послуг, який підписується сторонами та разом з наданим адвокатським бюро розрахунком є підставою для перерахування суми гонорару (винагороди).
Згідно додатку №2 до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025 година адвоката складатиме 2 000 грн.
Згідно акту №281/01 здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025 року адвокатським бюро надано, а замовник прийняв професійну правничу допомогу у вигляді аналізу наданих замовником документів, складання апеляційної скарги по справі №343/6073/25, тривалістю 2 год, вартістю 4 000 грн.
Заявник просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Колегія суддів вважає, що позивачем документально доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу.
Заяви про зменшення витрат на правничу допомогу від відповідачів до суду не надходило.
Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).
У постанові Верховного Суду від 16 березня 2026 року у справі №522/7662/23 зазначено, що критерії, окреслені в частині третій статті 141 ЦПК України, суд може застосувати з власної ініціативи, незалежно від наявності клопотань іншої сторони.
Тобто, при відсутності клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд на підставі ч.3 ст.141 ЦПК України визначає розмір витрат з урахуванням вказаних в цій статті критеріїв.
У даній справі на переконання колегії суддів, розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2 000 грн, є таким, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, крім того, рішення суду першої інстанції оскаржувалось лише в частині стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь позивача витрат за надання правничої допомоги та оскаржувалася ухвала Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2026 року про відмову в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Апеляційна скарга містить лише доводи щодо незгоди в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та порядку розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а не розгляду по суті, що не передбачає виконання адвокатом значного обсягу робіт. Крім того, апеляційна скарга містить ідентичні доводи, що і заява про ухвалення додаткового рішення.
Колегія суддів, оцінивши подані стороною позивача докази, проаналізувавши обсяг наданих послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості витрат на правничу допомогу, їх пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, дійшла висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1500,00 грн, оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу на переконання колегії суддів відповідатиме критерію обґрунтованості, розумності розміру витрат на правничу допомогу та вчиненим процесуальним діям сторони.
Керуючись ст. ст. 137,141, 270, 382, 384 ЦПК України Івано-Франківський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Заяву фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Коваль Андрій Євгенійович, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_4 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі по 500 грн з кожного.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст додаткової постанови складено 14 квітня 2026 року.
Головуючий В.М. Луганська
Судді: В.А. Девляшевський