КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/6697/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 2609/24686/12

02 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Можарівській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Панченко Алли Віталіївни на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., у цивільній справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС» - Сопельник Олени Володимирівни про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні, -

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС»звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 05 грудня 2012 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 2609/24686/12 позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 01.08.2008 було задоволено. З відповідача стягнуто заборгованість за тілом кредиту та відсотками в розмірі 50 225,33 дол. США, що на момент ухвалення рішення становило еквівалент 401 451,06 грн.

На підставі зазначеного судового рішення було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Семенова Р.А.

17 вересня 2024 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» укладено договір факторингу № 17/19/1/2024, відповідно до якого банк відступив, а фінансова компанія прийняла право вимоги за кредитним договором № 0 від 01.08.2008.

У зв`язку з відступленням права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року у справі № 2609/24686/12 стягувача ПАТ «УкрСиббанк» замінено його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс».

У ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його спадкоємцем за законом була дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою з`ясування кола спадкоємців та складу спадкового майна приватний виконавець звернувся до П`ятої Київської державної нотаріальної контори. З отриманої 22.07.2025 інформації встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_3 .

До складу спадкового майна входить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину станом на 08.07.2025 не видавалося.

Після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 652/2024. Її спадкоємцем є син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До складу спадкового майна входить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом станом на 08.07.2025 також не видавалося.

З урахуванням викладеного, з метою належного та подальшого виконання судового рішення, а також у зв`язку з правонаступництвом у зобов`язанні та смертю боржника, наявні правові підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні.

З огляду на вище викладене просив суд замінити померлого Боржника ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 , в межах вартості майна отриманого у спадщину після смерті ОСОБА_3 , 1959 року народження, у виконавчому проваджені НОМЕР_4, відкритому для примусового виконання виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом міста Києва по справі № 2609/24686/12.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2025 року клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «УКРТЕХФІНАНС» - Сопельник О.В. про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено померлого Боржника ОСОБА_2 , на його правонаступника - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), в межах вартості майна отриманого у спадщину після смерті ОСОБА_3 , 1959 року народження, паспорт НОМЕР_2 , виданий ТУМ Солом`янського РУГУ МВС України в місті Києві 27.01.2004, у виконавчому проваджені № НОМЕР_4, відкритому в порядку примусового виконання виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом міста Києва по справі № 2609/24686/12.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 30 грудня 2025 року представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Панченко А.В. подала апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС» про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що стаття 1282 ЦК України покладає обов`язок задовольнити вимоги кредитора виключно на спадкоємців боржника. Боржником по ВП НОМЕР_4 є ОСОБА_2 . Водночас ОСОБА_1 не є спадкоємцем майна ОСОБА_2 ні за законом, ні за заповітом.Окрім того, ОСОБА_1 не є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 ні за правом представлення (ст.1266 ЦК України), ні в порядку спадкової трансмісії (ст. 1276 ЦК України). У зв`язку з цим, вважає, що ОСОБА_1 не набув жодних прав та обов`язків ОСОБА_2 в порядку матеріального правонаступництва (шляхом спадкування), а отже й не може бути залучений боржником у виконавчому провадженні в порядку процесуального правонаступництва (яке є похідним від матеріального правонаступництва).

Вказує на те, що після смерті ОСОБА_2 судове рішення про заміну боржника по виконавчому провадженню НОМЕР_4 на його правонаступника (спадкоємця) ОСОБА_3 - не приймалося. Отже, оскільки ОСОБА_3 до моменту смерті на підставі судового рішення, прийнятого згідно ст. 442 ЦПК України, не набула статусу боржника по виконавчому провадженню НОМЕР_4 (тобто не відбулося процесуальне правонаступництво), то відповідно у неї не виник процесуальний обов`язок виконувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05.12.2012 у справі №2609/24686/12.

Також до моменту смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) до неї, як спадкоємиці ОСОБА_2 , не було пред`явлено вимоги про погашення боргу в порядку ст. 1281 ЦК України, а отже у її спадкоємця ОСОБА_1 не виник обов`язок на підставі ст. 1282 ЦК України задовольняти вимоги кредитора померлої.

В судове засідання з`явились ОСОБА_1 - адвокат Панченко А. В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник ТОВ«Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС» в судове засідання не з`явився, 02 квітня 2026 року до Київського апеляційного суду від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі.

З огляду на вище викладене колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи без участі не з`явившихся сторін.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 грудня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк`заборгованість по тілу кредиту та відсоткам в розмірі 50 225,33 дол. США, що еквівалентно 401451, 06 грн.

12 грудня 2024 року ухвалою суду замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС».

Станом на день звернення до суду виконавчий документ перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Семенова Руслана Анатолійовича, виконавче провадження № НОМЕР_4, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

З матеріалів заяви вбачається, що Боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 14.07.2020.

Після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини №1488 від 02.09.2020 було зведено спадкову справу №430/2020. Спадкоємцем майна померлого є ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини №1964 від 12.12.2024 було зведено спадкову справу №652/2024. Спадкоємцем майна померлої є ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінасова компанія «УКРТЕХФІНАНС» - Сопельник О.В. про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні, суд першої інстанції посилався на те, що з огляду на подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку та відсутність відмови від її прийняття, ОСОБА_1 є належним спадкоємцем і вважається таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частина 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником. Та, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 753/4490/20 (провадження № 61-503св21), у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 2-85/11(провадження № 61-14892св23), від 21 лютого 2024 року у справі № 761/13847/15-ц(провадження № 61-3862св23), від 14 лютого 2024 року у справі № 2604/3166/2012(провадження № 61-7273св23).

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Отже, обов`язок ОСОБА_2 щодо сплати заборгованості за заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2012року, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців.

Судом встановлено, що спадкоємцем належного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , майна була ОСОБА_3 яка подала заяву про прийняття спадщини. Разом з тим ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та спадкоємцем її майна став ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас, задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України має вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 109)).

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 до складу спадкового майна увійшла 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 до складу спадщини увійшла вище зазначена частка квартири. Отже вказана часткаквартира є спадковим майном, на яке претендує ОСОБА_1 , подавши заяву про прийняття спадщини, при цьому, останнім не надано до суду будь-яких доводів (доказів) на спростування цих висновків.

З огляду на норми цивільного законодавства та правові позиції Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво у виконавчому провадженні фізичної особи боржника, що помер, на його спадкоємців в межах вартості отриманого у спадщину спадкового майна.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного та обгрунтованого висновку, що заяву слід задовольнити та здійснити заміну боржника у виконавчому провадженні.

Разом з тим, за відсутності в матеріалах справи інформації щодо вартості наявного спадкового майна, це питання має бути з`ясовано державним виконавцем на стадії виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять жодних вагомих підстав для визнання його протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Панченко Алли Віталіївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2026 року

Головуючий Судді