Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 01.04.2026. Зареєстровано: 02.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Номер судового провадження: 2/756/3311/26
пр.№2/756/3311/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценка О.М.,

при секретарі - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства « Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В

У грудні 2025 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 листопада 2024 року між ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» та ТОВ «Бауміт Україна» було укладено договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101112401 майнових інтересів власника автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 .

21 грудня 2024 року, о 09 год.45 хв., у м. Києві на вул.. Північній 48 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля КІА, номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 .

Вказана подія була оформлена учасниками ДТП за допомогою повідомлення про подію про дорожньо-транспортну пригоду- європротокол без виклику співробітників поліції.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка згідно страхового акту № 11.98047001.1/KOS від 11.02.2025 визнана страховим випадком, був пошкоджений автомобіль страхувальника.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000015 від 11.02.2025, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 , становить 40464,84 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 021213850 від 12 лютого 2025 року ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 40464,84 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «СК ПЗУ Україна» відповідно до полісу № АР/6857961, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 160000 грн., франшиза - 0,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» звернулася до ПрАТ « СК ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування, розглянувши яку ПрАТ « СК ПЗУ Україна» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 24037,35грн., які були перераховані на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна».

Оскільки, виплаченого страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих внаслідок ДТП збитків, ОСОБА_1 зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 16427,49 грн.

Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 16427,49 грн., а також судові витрати.

05.01.2025 відповідачем надано відзив, відповідно до якого проти наданого позову проти наданого позову заперечила, посилаючись на те, що на момент ДТП діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ОСОБА_1 , як Страховиком та Страхувальником, згідно з умовами якого Страховик відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатив передбачену договором страхову суму в розмірі 24037,35 грн. позивачу і повинен був прийняти на себе обов`язок здійснення експертного визначення розміру шкоди, заподіяної третій особі у разі настання страхового випадку. Відповідно до полісу страхування № ЕР/220381544 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн., франшиза складає 0,00 грн. Отже, цивільна відповідальність відповідача за заподіяну шкоду була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на 160 000,00 грн., загальний розмір шкоди за позовною заявою 40464,84 грн., що не перевищує ліміту відповідальності.

16.02.2026 представником позивача надано відповідь на відзив відповідно до якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» намагалося здійснити досудове врегулювання спору та звернулося до ПрАТ «СК«ПЗУ Україна»» із заявою про страхове відшкодування. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 24 037,35 гривень, які були перераховані на рахунок ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА». Однак, грошових коштів в розмірі 24 037,35 грн., не достатньо для покриття всіх збитків, яких зазнало ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» у зв`язку із зазначеним вище страховим випадком. Таким чином, Відповідач зобов`язана відшкодувати ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» грошові в розмірі: 40464,84 гривень - 24037,35 гривень = 16 427,49 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечила, суду пояснила, що на момент ДТП її автомобіль був застрахований, тому обов`язок виплати відшкодування шкоди покладається на страхову компанію.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 листопада 2024 року між ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» та ТОВ «Бауміт Україна» було укладено договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101112401 майнових інтересів власника автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 .

21 грудня 2024 року, о 09 год.45 хв., у м. Києві на вул.. Північній 48 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля КІА, номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 .

Вказана подія була оформлена учасниками ДТП за допомогою повідомлення про подію про дорожньо-транспортну пригоду- європротокол без виклику співробітників поліції.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка згідно страхового акту № 11.98047001.1/KOS від 11.02.2025 визнана страховим випадком, був пошкоджений автомобіль страхувальника.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000015 від 11.02.2025, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 , становить 40464,84 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 021213850 від 12 лютого 2025 року ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 40464,84 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «СК ПЗУ Україна» відповідно до полісу № АР/6857961, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 160000 грн., франшиза - 0,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» звернулася до ПрАТ « СК ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування, розглянувши яку ПрАТ « СК ПЗУ Україна» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 24037,35грн., які були перераховані на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна».

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (який є страховиком ТОВ «Бауміт Україна») виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК ПЗУ Україна» відповідно до полісу № АР/6857961,яке на підставі заяви позивача виплатило страхове відшкодування в розмірі 24037,35 грн.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, беручи до уваги те, що ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» виконало свої зобов`язання за Договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі ТОВ «Бауміт Україна» завданих збитків у повному обсязі в розмірі 40464,84 грн., ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі заяви позивача виплатило ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» страхове відшкодування в розмірі 24037,35 грн., тому, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 16427,49 грн..

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 16427,49 грн., тому суд не може вийти за межі позовних вимог і приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 , як особи яка завдала шкоду, слід стягнути на користь позивача 16427,49 грн.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро «Синюк і партнери» № 27 від 22 липня 2024 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Синюк С.Л., посвідчення адвоката України, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 6423/10 від 15.02.2018; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 07.01.2026, рахунку-фактури № 1 від 02.01.2026 та платіжної інструкції № 105137671 від 05.01.2026.

Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником позивача в розмірі 6 000,00 грн є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, враховуючи складність справи та виконані в дійсності роботи, а також те, що розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, однак представник позивача брав участі у одному судовому засіданні, відповідач не здійснював заходів щодо захисту своєї позиції, в зв`язку із чим, потреби в складанні та оформленні інших процесуальних документів необхідних для розгляду цієї справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 гривень.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі у розмірі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов Приватного акціонерного товариства « Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства « Граве Україна» (місцезнаходження: 03150 м. Київ, вул.. Велика Васильківська 65; ) суму страхового відшкодування в розмірі 16427грн. 49 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00грн. та судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Київському апеляційному суду протягом 30 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М. Луценко

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...