Провадження № 22-з/824/474/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши заяву Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 до приватного акціонерного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати і нанесеної відповідачем шкоди (збитків),

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року позивачі звернулися до суду із позовом до приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати і завданої відповідачем шкоди (збитків).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. В задоволенні частини вимог про стягнення заборгованості з орендної плати, пені за несвоєчасну виплату орендної плати та шкоди (збитків) заподіяної недотриманням встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2010 p. № 164 оптимальних нормативів співвідношення насіння соняшника в сівозмінах на земельних ділянках - відмовлено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2024 року заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2024 року заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Не погодившись з указаними рішеннями адвокат Тетеря С.І. в інтересах приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» та адвокат Кравець О.І. в інтересах приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» подали апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Тетері С.І. в інтересах приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2024 року задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2024 року в частині задоволених позовних вимог скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Апеляційну скаргу адвоката Кравець О.І. в інтересах приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на додаткові рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2024 року задоволено частково. Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2024 року прийняте за заявою представника позивачів скасовано. Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2024 року прийняте за заявою представника відповідача залишено без змін.

17 січня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду адвокатом Кравець О.І. в інтересах приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просила стягнути у рівних частинах з позивачів на користь приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» понесені ним судові витрати під час розгляду справи № 357/12414/21 у суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 49 545 грн, з яких 26 391 грн - витрати на правничу допомогу адвокатського об`єднання «ЕВЕРЛІГАЛ», а 23 154 грн - витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року заяву адвоката Кравець О.І. в інтересах приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про ухвалення додаткової постанови задоволено частково, стягнуто з позивачів витрати по сплаті судового збору по 1102,57 грн з кожного, заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат пов`язаних з правничою допомогою - залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 04 березня 2026 року скасовано додаткову постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року в частині залишення без розгляду заяви Приватного акціонерного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Справу в частині вирішення заяви Приватного акціонерного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу призначено судді-доповідачу Журбі С.О., судді, які входять до складу колегії: Писана Т.О., Приходько К.П.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2026 року заяву прийнято до провадження, призначено розгляд заяви в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту третього частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл таких витрат, згідно ст. 141 ЦПК України здійснюється за результатом розгляду позовних вимог по суті.

В той же час зазначена норма є загальною для вирішення даного питання. Натомість Цивільний процесуальний кодекс України містить спеціальну норму з цього приводу, а саме ст. 246 ЦПК України, яка встановлює наступне: якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 дійшов наступного правового висновку:

«Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Таким чином, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».

У вищевказаній справі Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Така правова позиція підтримана й Об`єднаною Палатою Верховного Суду в постанові від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.

Колегія суддів також враховує, що в постанові Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №757/40871/20 вказано, що «ухвалюючи додаткову постанову у цій справі щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційний суд дійшов загалом обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви позивача у цій частині, оскільки до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції - 21 січня 2025 року представник позивача не подав усіх достовірних доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу та не обґрунтував поважності причин неможливості подання доказів до вказаного часу. Заявником не було зазначено будь-яких поважних причин, які перешкоджали б подати відповідні докази до закінчення судових дебатів у справі».

У цій справі постанова Київського апеляційного суду була ухвалена 15 січня 2025 року.

17 січня 2025 року апелянт подав заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучив: детальний опис наданих послуг та здійснених витрат у процесі надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції та акт № 24/06/03-1 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги за договором про надання професійної правничої допомоги № 18/12-09 від 22.12.2018 року, в якому зазначено обсяг робіт та загальна вартість послуг, що разом становить 26391,00 грн.

Разом з тим, заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтована тим, що при прийнятті постанови Київського апеляційного суду, від 15 січня 2025 року судом не було здійснено розподіл судових витрат апелянта у повному обсязі, зокрема тих, які були понесені ним під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Представником Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори», ані до апеляційної скарги, ані протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не було долучено відповідні докази, які давали б можливість суду апеляційної інстанції перевірити обґрунтованість і обсяг наданих адвокатом послуг з метою їх розподілу під час прийняття постанови від 15 січня 2025 року.

Ці докази (акт та детальний опис робіт) було подано стороною апелянта лише зі заявою про ухвалення додаткового рішення. При цьому, у заяві до апеляційного суду заявник не навів належних обставин, які поза його волею перешкодили йому подати вказані докази щодо витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів.

Колегія суддів зауважує, що адвокат мав змогу заздалегідь подати детальний опис робіт та оформити акт приймання-передачі юридичних послуг зважаючи на те, що п. 2 Додатку № 24/06/03-1, в укладеній між сторонами 03 червня 2024 року додатковій угоді № 24/06/03-1 до договору про надання правової допомоги № 18/12-09 від 22.12.2018 року, було встановлено фіксований розмір винагороди, та про розмір таких витрат апелянт був заздалегідь обізнаний при поданні апеляційної скарги.

Заявник зобов`язаний довести наявність поважних причин неподання відповідних документів до закінчення розгляду справи та самостійно навести належне обґрунтування таких причин. Обов`язок щодо зазначення причин покладається виключно на сторону, тоді як суд має лише перевірити та оцінити їх обґрунтованість.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Апеляційний суд не наділений повноваженнями самостійно з`ясовувати або вишукувати поважність причин неподання стороною доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Перевірка таких причин здійснюється виключно в межах доводів і обґрунтувань, наведених стороною у відповідній заяві. Відповідно, заява про відшкодування судових витрат підлягає розгляду апеляційним судом у межах заявлених підстав та наведених стороною обставин, без виходу за їх межі.

У поданій заяві не наведено належних пояснень щодо того, які саме поважні причини перешкоджали поданню доказів у встановлений строк. Таким чином, заявник взагалі не зазначив жодної причини, яка б могла бути оцінена судом як поважна. Суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати або домислювати можливі підстави неподання доказів.

За таких обставин відсутні будь-які дані про наявність об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали подання відповідних документів до закінчення судових дебатів, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевказаних правових позицій Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи, чого в даному випадку зроблено не було.

За таких умов, зважаючи на принцип диспозитивності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 270, 367 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 до приватного акціонерного сільськогосподарського підприємства «Сидори» про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати і нанесеної відповідачем шкоди (збитків).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько