Справа № 365/183/24
Номер провадження: 2/365/12/26
У Х В А Л А

01 квітня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря судового засідання Середи Н.В., Воєводи І.С.

представника позивача адвоката Довгаля С.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Миколаєвої Ю.В.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в режимі відеоконференцзв`язку у порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Позднякова Надія Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Згурівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

07 серпня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» уповноважений представник позивача ОСОБА_2 адвокат Довгаль С.В. подав заяву про відвід судді, у якій зазначає, що його в якості представника позивача було допущено до участі у даній справі вже на стадії судового розгляду. Ознайомившись зі змістом позовної заяви, доданими до неї документами та відзивом на позовну заяву, він прийшов до висновку про недостатню обґрунтованість позовної заяви, яка була подана попереднім представником, та необхідність вчинення додаткових дій для доведення їх правової позиції та обґрунтування позовних вимог для належного виконання своїх адвокатських обов`язків та захисту прав та інтересів позивача. Для досягнення вказаної мети 26.08.2024 ним було подано клопотання про надання доказів, витребування доказів та допит свідків. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 07.11.2024 йому було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання. Взявши до уваги мотиви та аргументи зазначеної вище ухвали суду, ним 24.04.2025 було подано клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання, з метою, в тому числі, для вирішення попереднього клопотання, яке має принципово важливе значення для справи. Однак, ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 07.07.2025 йому було відмовлено в задоволенні цього клопотання. Вважає, що вказане свідчить про те, що суд з формальних причин відмовився від повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи на підставі всіх доказів, які були надані сторонами. Також 23.04.2025 ним було подано до суду клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи позивача, яка є обов`язковою до призначення відповідно до ст. 105 ЦПК України. Ухвалою суду від 14.04.2025 йому було відмовлено у призначенні цієї експертизи ігноруючи ту обставину, що вона є обов`язковою. Зазначає, що з викладеного складається стале враження, що суд не бажає розглянути справу дійсно всебічно, об`єктивно та повно, проявляючи свою необ`єктивність та упередженість. На підставі викладеного вважає, що продовження розгляду даної справи у цьому складі утворює підґрунтя для подальшого посилення його сумнівів стосовно упередженого та необ`єктивного ставлення судді до нього, позивача чи певних обставин, та можливості вирішення цієї справи у відповідності до закону і вчинення ним у зв`язку з цим відповідних оскаржувальних та інших процесуальних дій, що буде перешкоджати, на його думку, вирішенню спору у розумний строк, у зв`язку з чим заявляє відвід судді Згурівського районного суду Київської області Кучерявій Ліні Миколаївні у справі № 365/183/24.

01 серпня 2025 року до Згурівського районного суду Київської області надійшов лист від Київського апеляційного суду про направлення на адресу вказаного суду матеріалів судової справи № 365/183/24 у зв`язку із надходженням апеляційних скарг ОСОБА_2 , поданих представником ОСОБА_3 , на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 14 липня 2025 року про відмову у призначенні експертизи та на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 14 липня 2025 року про виправлення описки.

07 серпня 2025 року цивільну справу № 365/183/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Позднякова Надія Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та недійсним було направлено до Київського апеляційного суду.

26 листопада 2025 року Київський апеляційний суд повернув до Згурівського районного суду Київської області цивільну справу № 365/183/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Позднякова Надія Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та недійсним з постановою Київського апеляційного суду від 20.10.2025 після закінчення апеляційного провадження.

Розгляд заяви про відвід судді, поданої представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Довгалем С.В., призначено на 28.11.2025 на 10 годин 30 хвилин.

У зв`язку із надходженням до суду заяв про відкладення розгляду справи 28 листопада 2025 року розгляд вказаної заяви не відбувся, судове засідання відкладено.

Чергові судові засідання у даній справі, призначені на 16.12.2025, 30.12.2025, 28.01.2026 відкладалися за заявою представника позивача адвоката Довгаля С.В., чергове судове засідання, призначене на 11.03.2026 було відкладено за заявою представника відповідача адвоката Миколаєвої Ю.В.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Позднякова Н.М. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач про причини неявки суд не повідомив. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Довгаль С.В. свою заяву про відвід судді підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Миколаєва Ю.В. заперечували щодо задоволення заяви про відвід судді.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із положеннями частини сьомої та восьмої статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В силу положень ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що постановляється ухвала, яка оформлюється окремим документом.

Відповідно до п. 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Судом встановлено, що 12.06.2024 у судовому засіданні представник позивача адвокат Скоромна І.М. просила закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду, оскільки вважає, що всі вимоги, передбачені ст. 197 ЦПК України виконані, позовні вимоги викладені у позові, сторони позову зазначені вірно, всі докази подані до суду разом із позовною заявою, клопотань щодо витребування додаткових доказів немає, питань про виклик у судове засідання свідків на разі немає, доповнень не має. За результатами проведення підготовчого провадження суд своєю ухвалою від 12.06.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

17 липня 2024 року судом було залучено до участі у справі адвоката Довгаля С.В, як представника позивача, надано йому можливість ознайомитися із матеріалами справи та оголошено перерву у судовому засіданні.

26 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про надання та витребування доказів і допит свідків, за результатами розгляду якого 07.11.2024 суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив з того, що зміна або залучення іншого представника у цивільній справі не є виключною чи поважною обставиною, яка могла би бути підставою для поновлення строку для подання клопотання про надання і витребування доказів та допит свідків. Сторонами у цивільному процесі є сторона позивача та сторона відповідача. Представник позивача адвокат Скоромна І.М. діяла виключно в інтересах позивача ОСОБА_2 , тобто як сторона позивача, яка розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та на підставі тих доказів, які вважала за необхідне долучити до позовної заяви. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Посилання представника позивача адвоката Довгаля С.В. на непрофесійність представника позивача адвоката Скоромної І.М. суд розцінює як суб`єктивне твердження і не може вважатися як поважна причина пропуску строку для заявлення клопотання на стадії судового розгляду по суті. Крім того, докази, які представник позивача адвокат Довгаль С.В. просить долучити до матеріалів справи та витребувати у приватного нотаріуса, не є тими доказами, які не могли бути поданими у встановлений законом строк з об`єктивних причин, тобто про існування яких не знав чи не міг знати позивач чи його представник адвокат Скоромна І.М.

Тобто, підставою для відмови у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Довгаля С.В. стала відсутність виключних, поважних та об`єктивних обставин для поновлення строку для подання клопотання про надання і витребування доказів та допит свідків, а не те, що таке клопотання було подано на стадії судового розгляду по суті, а не на стадії підготовчого провадження.

24 квітня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про повернення в підготовче судове засідання, за результатами розгляду якого 07.07.2025 суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив з того, що повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття є правом, а не обов`язком суду і перебуває у його виключній дискреції. Під час підготовчого провадження у справі (протягом майже 3-х місяців) стороною позивача не було заявлено про неможливість подання у встановлений законом строк доказів, не заявлено клопотань про витребування доказів в строк, передбачений ст. 84 ЦПК України. Клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження представником позивача адвокатом Довгаль С.В. було подано 24.04.2025, після спливу 10-ти місяців після закриття підготовчого провадження, хоча він не був позбавлений можливості і права заявити таке клопотання відразу тоді, коли був залучений до участі у справі як представник позивача 17.07.2024. Враховуючи те, що підготовче провадження у справі проводилося майже три місяці та сторонам було надано достатньо часу для реалізації процесуальних прав, а також враховуючи відсутність будь-яких обставин, які перешкоджали сторонам реалізувати свої права та обов`язки відповідно до вимог ЦПК України у підготовчому провадженні у встановлені строки, суд не вважає, що наведені представником позивача адвокатом Довгалем С.В. обставини (зміна чи залучення іншого адвоката та обрання попереднім адвокатом неефективного способу захисту, а також відмова суду у задоволенні клопотання про надання та витребування доказів) є вагомими для повернення до стадії підготовчого провадження, для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Крім того, суд в ухвалі від 07.07.2025 зазначив, що відмова у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження не є обмеженням доступу до правосуддя та не позбавляє сторону позивача права на заявлення клопотань.

Також 24.04.2025 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про призначення експертизи, за результатами розгляду якого 14.07.2025 суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив з того, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, включаючи земельну ділянку, на якій розташовано ці об`єкти від 14.02.2024, укладеного між продавцем (позивачем) ОСОБА_2 та покупцем (відповідачем) ОСОБА_1 . Тому, з урахуванням підстав та предмета позовних вимог, фактичних обставин справи, які входять до предмету доказування щодо оспорювання договору купівлі-продажу від 14.02.2024, суд вважав, що в межах даного цивільного спору відсутні підстави для призначення судово-психіатричної експертизи, у зв`язку із чим клопотання до задоволення не підлягало.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами та провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Така підстава для відводу, як наявність сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді, є оціночною і має бути підтверджена доказами сторони, яка заявляє відвід, в даному випадку наданими стороною позивача.

Із заяви про відвід судді вбачається, що її зміст зводиться до незгоди представника позивача з процесуальними рішеннями суду, а саме: з ухвалою від 07.11.2024, з ухвалою від 07.07.2025 та з ухвалою від 14.07.2025.

В силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України, зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає процесуальні можливості оскарження рішення суду, в тому числі, у випадку, коли особа пропустила процесуальні строки на його оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З аналізу матеріалів справи № 365/183/24 вбачається, що представник позивача адвокат Довгаль С.В. не дотримався вимог ч. 3 ст. 39 ЦПК України як щодо вмотивованості, так і щодо строків подання заяви про відвід.

Оскільки представником позивача адвокатом Довгалем С.В. доказів існування обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, не надано, то в задоволенні заяви про відвід судді Кучерявої Л.М. слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 39, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви про відвід судді Згурівського районного суду Київської області Кучерявої Ліни Миколаївни у цивільній справі № 365/183/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Позднякова Надія Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та недійсним.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення з моменту її та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.М. Кучерява