Справа № 489/9984/24
Провадження №2/489/47/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Горецькою П.О.,

за участю позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справуза позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту, зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист конституційних прав людини і громадянина шляхом застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину

встановив.

У грудні 2024 року Банк звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 20.06.2020 у розмірі 73890,38 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору. Як на підставу позовних вимог вказано, що 20.06.2020 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом, з можливістю його корегування. Банк свої зобов`язання перед відповідачкою виконав в повному обсязі. Проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 73890,38 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом 73890,38 грн.. Вказану суму заборгованості Банк просить стягнути з відповідача на свою користь.

27 лютого 2025 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Жильцова В.В., звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просить: визнати договір № б/н від 20.06.2020 укладений з АТ «Універсал Банк» нікчемним та застосувати правові наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом повернення його сторонам, другій стороні у натурі все, що вони одержали на виконання цього договору, у відповідності до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України; зобов`язати АТ «Універсал Банк» надати розрахунок сум отриманих ОСОБА_1 , кредитних та запозичених коштів та сплачених ним грошових коштів на погашення заборгованостей за договором від 20.06.2020, з ціллю визначення розміру грошових коштів, які сторони повинні повернути другій стороні; зобов`язати АТ «Універсал Банк» надати підтвердження виконання вимог ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування». Мотивуючи вимоги тим, що позикодавець звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 73890,38 грн. за Договором, який був укладений між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов договору про надання кредитних послуг та/або позики, без письмового підтвердження про ознайомлення споживача з паспортом кредиту, умовами користування кредитною лінією, умовами надання грошових коштів у позику. Спірний договір не відповідає вимогам чинного законодавства України щодо договорів про споживчий кредит. Між сторонами, як в момент укладення договорів позики так і в момент укладення кредитного договору не дотримано визначену чинним законодавством форму правочину, а отже, такий договір є нікчемним. Посилання позивача за первісним позовом на Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» вважає протиправною та такою, що не може бути застосована судом у даному процесі. При укладенні спірного договору та подальших додатків до нього не було застосовано кваліфікаційний електронний підпис ОСОБА_1 , що на думку позивача є основним доказом тієї обставини, що не дотримана письмова форма правочину. А підписання споживачем лише одного документа Анкети-заяви не може свідчити, що на той момент він був у повній мірі обізнаний з усіма умовами кредитного договору, паспортом кредиту, умовами користування кредитною лінією, умовами надання грошових коштів у позику, тощо. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодовувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Позикодавець примірник договору позики або кредитного договору споживачу не надав, що підтверджується відсутністю у позикодавця будь-яких підтверджень надсилання на електронну адресу або в інший спосіб споживачу примірнику договору з усіма додатками.

Від представника АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Вказує, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правовідносини, які наразі існують між сторонами, відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, нарахування процентів за користування кредитними коштами є наслідком вже укладеного сторонами по справі Договору про надання банківських послуг від 20.06.2020, який ОСОБА_1 певний час виконувався, що само по собі є підтвердженням його укладення та прийняття умов договору. Умови договору опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також в архівній редакції за весь період існування, зокрема, в чинній на момент укладення договору між сторонами. Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору і враховуючи її зміст, підписавши анкету-заяву, відповідач за первісним позовом також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. Позивач за зустрічним позовом пройшов весь алгоритм дій при укладанні кредитного договору. Удосконалений електронний підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Згенерований особистий ключ клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-заяві, яка підписується клієнтом.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Жильцова В.В. надійшли додаткові пояснення по справі, які фактично є відповіддю на відзив. Вказує, що позивачем у первісному позові не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підписання відповідачем договору, паспорту кредиту, тарифів та інших документів, які є невідємною частиною кредитного договору. Також не надано доказів отримання грошових коштів та їх використання. З наданої позивачем за первісним позовом анкети-заяви про приєднання до Умов не можливо дійти висновку, що дана заява-анкета містить істотні умови властиві для даного типу договору, адже заява-анкета, у якій міститься підпис позивача, стосується лише наміру оформити платіжну картку. АТ «Універсал Банк» надали заяву-анкету підписану ОСОБА_1 , але яка не містить домовленостей між сторонами про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. У даній справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України. Позивач у позовній заяві неодноразово зазначив, що Monobank є виключно інтернет-банкінгом, який складається з мобільного додатка і звичайної кредитної картки. Саме на рахунках цієї установи будуть опубліковуватися кошти клієнтів Monobank. В матеріалах справи відсутні докази того, що саме подані разом з позовною заявою Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг, які містять паспорт споживчого кредиту «картка Monobank», таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, тарифи за карткою Monobank розумів споживач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 20.06.2020 містить лише анкетні дані споживача, його контактну інформацію, інші особисті відомості і не містить даних про розмір кредитних коштів. Серед іншого потрібно зазначити, що анкета-заява не містить відомостей про оформлення споживачем кредитного договору на умовах, заявлених у позові, даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії і взагалі не містить даних щодо обрання споживачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису споживача. Зазначені обставини підтверджують той факт, що при укладенні Договору не було дотримано усіх передбачених чинним законодавством умов для договорів позики та кредиту. Розрахунок заборгованості на який посилається банк, не є первинним документом, який підтверджує факт отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком у позові, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. З наданого АТ «Універсал банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості споживача за кредитним договором визначення з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з умовами обслуговування рахунків фізичної особи. Тобто, до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів банк неправомірно нарахував ще й відсотки, хоча докази про погодження зі споживачем на вчинення вказаних дій в матеріалах справи відсутні. Вказані відсотки, пеню, комісію банк самовільно нарахував споживачу, що відображено у розрахунку заборгованості, додавши їх до суми фактично отриманих споживачем кредитних коштів, внаслідок чого неправомірно збільшив тіло кредиту. Так за період з 20.06.2020 по 11.07.2024 споживач отримав від банку грошові кошти у розмірі 448230,52 грн. та за цей же період сплатив на користь банку грошові кошти у розмірі 450661,94 грн. відтак вбачається, що споживач переплатив банку кошти у розмірі 2431,42 грн., які підлягають поверненню ОСОБА_1 , З наявних матеріалів справи вбачається, що станом на 11.07.2024 споживач встановлений кредитний ліміт у розмірі 40000,00 грн. Тобто, ймовірна заборгованість майже вдвічі перевищує встановлену споживачу суму кредитного ліміту.

Ухвалою суду від 19.12.2024, цивільну справу прийнято до провадження, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 04.03.2025, зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, об`єднано справу з первісним позовом та призначено справу до підготовчого судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.09.2025, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановленні наступні факти та відповідно правовідносини.

Судом встановлено, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків (починаючи з травня 2020 року: ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта) в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку.

Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ«Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank, опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

20червня 2020 між Акціонерним товариством «Універсал банк» та ОСОБА_1 кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом, з можливістю його корегування.

Позивач зазначає, що відповідач умови кредитного договору не виконав, у звязку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 73890,38 грн.

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Частиною 5 статті 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Згідно з частиною 13 статті 11 Закону № 675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , в тому числі Умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача, що підтверджується п. 4 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 20.06.2020.

У підписаній анкеті-заяві відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. ОСОБА_1 визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису.

Слід вказати, що у випадку, коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «Monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «Monobank». Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Без погодження у мобільному застосунку «Monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку.

Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

До Анкети-заяви банком долучено Витяг із Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MonobankIUniversalBank), Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Мonobank), паспорт споживчого кредиту «Картка monobank».

Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту в редакції від 24.11.2021, яка набрала чинності з 27.11.2021, а також засвідчив що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови повідомлення, про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вказане відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19, які згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд має враховувати при виборі застосування норми права до спірних правовідносин.

Представник позивача, на підтвердження існування у відповідача заборгованості за кредитним договором, надав розрахунок заборгованості за договором №б/н від 20.06.2020, укладеного між банком та ОСОБА_1 з якого вбачається, що відповідач станом на 11.07.2024 має заборгованість у розмірі 73890,38грн.- заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту).

Окрім того, представником позивача було надано виписку про рух коштів по картці від 03.03.2025, яка містить інформацію про здійснені відповідачем операції по картці за період із 20.06.2020 по 11.07.2024.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами існування заборгованості за кредитним договором.

Отже, надана позивачем виписка про рух коштів по картці від 03.03.2025 підтверджує обставини видачі кредиту ОСОБА_1 та його розміру, а також розмір заборгованості за кредитом.

Як вбачається з наданої позивачем виписки про рух коштів по картці, відповідач активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі, оплачував різноманітні послуги, здійснював платежі у закладах торгівлі та харчування, переказував грошові кошти. Рух коштів по картці відповідача свідчить про те, що він був обізнаним про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у його вільному електронному доступі. Таке активне користування кредитною карткою з доступом до мобільного додатку свідчить про обізнаність відповідача щодо умов кредитування та правил користування послугою електронного банку.

Надані банком виписка про рух коштів по картці відповідача та розрахунок заборгованості є належними доказами, які підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містять детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували визначений банком розмір заборгованості за кредитом, як і не навів заперечень щодо неотримання та невикористання ним грошових коштів позивача.

Твердження представника відповідача за первісним позовом про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 ознайомився та погодився з витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в AT "Універсал Банк", суд відхиляє з огляду на наступне.

Із наданого позивачем до суду першої інстанції алгоритму укладення кредитного договору встановлено, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифами за карткою Monobank подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 червня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

З огляду на що, доводи представника відповідача за первісним позовом є помилковими та такими що не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі) його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку.

ОСОБА_1 засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнає, що удосконалений електронний підпис є аналоговим власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. ОСОБА_1 підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису.

Відповідно до п.6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.

Більш того у судовому засіданні ОСОБА_1 не спростовував факту отримання кредитних коштів.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживача та застосування наслідків нікчемності договору про надання банківських послуг, слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 15Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов в особи виникає після того, як відповідач порушить її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.80 року в справі "Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, як неодноразово зазначав Верховний Суд.

Так, в постанові від 16.10.2020 по справі N 910/12787/17 Верховний Суд зазначив, що гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду.

Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Об`єднана палата зазначає, що особа, яка звертається до суду повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи порушені.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином порушуються його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 по справі 522/1528/15-ц.

Доводи ОСОБА_1 щодо не укладення ним договору про надання банківських послуг, неотримання Умов і правил, а також не ознайомлення з ними, спростовуються доказами надання АТ «Універсал Банк» разом з позовною заявою про стягнення заборгованості та відзивом на зустрічну позовну заяву, зокрема: Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 20.06.2020; розрахунком заборгованості за договором №б/ від 20.06.2020, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 11.07.2024; довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту; випискою про рух коштів по картці від 03.03.2025; довідкою про наявність рахунку від 03.03.2025; Витягом із Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продукції; Загальними умовами випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) в редакції, діючий станом на дату укладення Договору про надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту.

Таким чином, встановивши, що банк не порушував прав ОСОБА_1 та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Щодо судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «monobank» від 20 червня 2020 у розмірі 73890 грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного Товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист конституційних прав людини і громадянина шляхом застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 01 квітня 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева