Справа №716/2124/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

з участю секретаря судових засідань Гандзюк В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заставна заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС", заінтересовані особи Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Заставнівський відділ державної виконавчої служби у Чернівецьком районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

До Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшла вищевказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа.

Заява мотивована тим, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого, позичальнику було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік повернення їх. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому позовом ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено, та на виконання рішення видано виконавчий лист № 716/2124 від 17.07.2018 р., про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу за кредитним договором.

22 серпня 2025 року, між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором відповідача ОСОБА_1 . Таким чином, кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Окрім того, кредитний договір відповідача на момент звернення заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувався сторонами по справі. На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 57482206 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. 28.02.2019, державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал вищевказаного виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на теперішній час оригінал вищевказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає. У зв`язку з вказаним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» на даний час у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувана, що гарантовані законодавством України.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від начальника Заставнівського ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області до суду на виконання вимог ухвали надійшла відповідь з якої вбачається, що виконавче провадження в межах вищевказаного провадження завершено, передано до архіву та станом на день відповіді знищено.

Відповідно до ст. 442, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання, пов`язаних з виконанням судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи вразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого, останньому надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік повернення їх.

20.03.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору б/н від 20.08.2008 року в розмірі 42368 (сорок дві тисячі триста шістдесят вісім) гривень 83 копійки, а також вирішено питання про стягнення судових витрат.

Судом досліджено електронну копію судового рішення в системі документообігу суду.

17.07.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області для виконання рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення суми заборгованості.

З електронної копії виконавчого листа, оглянутого в системі документообігу суду, вбачається, що строк його пред`явлення до виконання становить до 21.04.2021.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором до ОСОБА_1 .

Згідно витягу з реєстру боргових зобов`язань №1 до Договору факторингу №8-22-08/2025, АТ КБ «ПриватБанк» відступило ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором від 20.02.2008 до відповідача ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання можливості заміни сторони її правонаступником за договором відступлення права вимоги, суд виходить з такого.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК); дарування (ч.2 ст.718 ЦК); факторингу (гл73 ЦК).

Зі змісту статті 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частинами 1 та 2 статті 442 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Також, частина 5 статті 442 Цивільного процесуального кодексу передбачає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За викладених обставин, звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС" із заявою про надання йому статусу сторони стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України, ст.55 ЦПК України та ст.15 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з чим у суду наявні правові підстави для заміни сторони стягувача.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Тобто, обов`язковими умовами видачі дубліката виконавчого документу є, зокрема, його втрата та звернення стягувача із заявою до закінчення строку, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа у даній справі заявник обґрунтовує тим, що оригінал вищевказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

Всупереч вищезазначеним положенням закону, стягувач не підтвердив належними та достатніми доказами факт відсутністі виконавчого листа у попереднього стягувача.

Окрім цього, стягувач подав заяву про видачу дублікату виконавчого листа за межами строку пред`явлення його до виконання (строк до 21.04.2021).

Жодних відомостей, що такий строк був поновлений чи заявник просить його поновити судом не здобуто.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання.

Згідно зі статтею 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Суд звертає увагу, що наявність виконавчого листа або його дубліката не є обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки правонаступник набуває процесуального статусу сторони на підставі переходу права вимоги, а не факту пред`явлення або виконання документа.

Такий підхід відповідає правовим висновкам Верховного Суду (постанови від 17.04.2019 у справі № 522/1913/16-ц, від 10.02.2021 у справі №761/26670/15-ц) та дозволяє уникнути формальної відмови у заміні сторони на підставі відсутності виконавчого листа.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави видати стягувачу дублікат виконавчого листа за умов встановлених під час судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.55, 442, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 716/2124/17 від 17.07.2018 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу з стягувача ПАТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС».

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ