Справа № 191/1120/24
Провадження № 2/191/398/24
У Х В А Л А

іменем України

26 березня 2026 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Будакової Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 Миргородський В.П. звернувся до суду з заявою про долучення доказів понесення витрат на правову допомогудля відшкодування понесення судових витрат у справі після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник позивача, адвокат Миргородський А.П. до початку судового засідання надав заяву про розгляд питання про розподіл судових витрат проводити без його участі. Вимоги підтримав.

Представник частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ОСОБА_3 заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, так як не надано доказів, що грошові кошти були отримані адвокатом, оскільки немає касового ордеру чи квитанції банку.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2026 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволено. Стягнуто з військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 167176 (сто шістдесят сім тисяч сто сімдесят шість) грн. 20 коп. Стягнуто з військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1671 (одна тисяча шістсот сімдесят одна) грн. 76 коп.; витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Як вбачається з позовних вимог представник позивача адвокат Миргородський В.П., просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Окрім цього, адвокатом в судових дебатах було повідомлено, що в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України ним будуть надані суду докази понесених судових витрат після ухвалення рішення суду.

З огляду на положення ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надані:

- копія договору про надання правової допомоги від 03.01.2024 р. в якому зазначено, що передоплата в момент підписання Договору становить 20000,00 грн. (п.4.2.1);

- копія акту виконаних робіт від 11.02.2026 р., з якого вбачається, що адвокатом Миргородським А.П. надано ОСОБА_1 юридичні послуги: огляд документів та юридична консультація 2500,00 грн., вивчення судової практики 1500,00 грн., складання клопотання про доручення доказів 1000,00 грн., складання позовної заяви 7000,00 грн.; складання відповіді на відзив 4000,00 грн., участь у судових засіданнях 4000,00 грн., всього:20000,00 грн.

- Ордер про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2024 р., що посвідчує повноваження адвоката Миргородського А.П. на надання правової допомоги Сороки В.І.;

- копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.09.2016 р. Серія ДП №3167.

Посилання представника відповідача на те, що заявником не надано документів, які підтверджують оплачені послуги на правничу допомогу суд вважає безпідставним, оскільки законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2021 року (справа № 280/5176/20). При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20)

Внаслідок наведеного, оскільки позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн., докази щодо понесення таких витрат подано у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позов задоволено судом у повному обсязі, а відтак, такі судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 133, 141 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача - задовольнити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. О. Порошина