Справа № 671/236/26
12 березня 2026 року
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12 березня 2026 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Андрущенка О.Ю., за участі секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В провадженні Волочиського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

26 лютого 2026 року представник позивача Ткаченко Ю.О. подала заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що після подачі позову боржник ОСОБА_1 сплатила заборгованість за договором, а отже відсутній предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що відповідач виконала своє зобов`язання перед позивачем, а позивач в свою чергу подав заяву про відсутність предмету спору та закриття провадження у справі, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Разом із тим, суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Також, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. обґрунтовуючи тим, що адвокатом надано правничу допомогу позивачу за погодженою вартістю, а позивачем в свою чергу здійснено оплату послуг.

Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 сплатила заборгованість за кредитним договором після подачі позову до суду, а отже судом за заявою позивача розглядається питання стягнення понесених позивачем витрат з відповідача.

Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. суд зазначає наступне.

Згідно Договору № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 адвокат Ткаченко Ю.О. надавала правову допомогу ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП». В договорі сторони погодили розмір плати адвоката в залежності від виду правничих послуг.

Відповідно до витягу з акту № 4-ДІЛ приймання-передачі правничої допомоги за Договором № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 ОСОБА_2 надала ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» правничі послуги в даній справі на суму 4500 грн, розмір якої відповідає погодженому в Договорі.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач подала до суду заперечення, зазначивши, що сплатила основну заборгованість та судовий збір добровільно. Однак не погодилася з вимогою позивача про стягнення витрат на правничу допомогу та просила відмовити в її задоволенні.

Таким чином, ОСОБА_1 не подала жодних заперечень з приводу не співмірності чи необґрунтованості витрат позивача на правничу допомогу.

Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 58, 64, 255 ч. 1 п. 2, 259-261, 263, 268, 353-355 ЦПК України, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя