УХВАЛА

про залишення заяви без руху

27.03.2026 Справа №607/6517/26 Провадження №2-о/607/260/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попович О.І., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з даною заявою, у якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 18.02.1997, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами, суд дійшов такого висновку.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України визначає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Вимоги до форми та змісту заяви, а також до документів, що до неї додаються, визначені у ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати у тому числі і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Звертаючись до суду з даною заявою, представник заявниці зазначив, що оскільки юридична особа, яка видала свідоцтво про право власності на житло, припинена, то з приводу виправлення зазначеної у свідоцтві про право власності на квартиру помилки адвокат звертався до правонаступників та до архівних установ даної юридичної особи. Проте від усіх установ надходили відповіді про відсутність запитуваних документів, а тому представник заявниці дійшов висновку, що ці виправлення здійснити неможливо.

Разом з тим докази того, що заявниця та/або її представник звертались до правонаступника юридичної особи, що видала свідоцтво про право власності на квартиру від 18.02.1997, із заявою про внесення необхідних виправлень у зазначений вище правовстановлюючий документ та що у внесенні таких виправлень відмовлено, до заяви не долучено. Також до заяви не додано довідку про неможливість внесення таких виправлень.

Долучені до заяви адвокатські запити підтверджують факт звернення щодо надання інформації та копій документів. Однак у жодному із цих запитів адвокат не ініціював питання внесення виправлень у вказане свідоцтво про право власності чи питання видачі нового свідоцтва із зазначенням вірних відомостей.

Крім цього, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як спеціальним вимогам, які передбачені ст. 318 ЦПК України, так і загальним вимогам, передбаченим у ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 2) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 3) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 3 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказується, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема з`ясувати, які фізичні особи чи організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявнику та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства.

З долученої до заяви копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що, крім ОСОБА_2 , співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відтак заінтересованими особами у даній справі, які мають юридичну заінтересованість у прийнятому судом рішенні, можуть бути саме ці особи.

Натомість заявниця зазначила заінтересованою особою Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», не обґрунтувавши, у чому полягає інтерес останнього у даній справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного заявниці слід виправити недоліки поданої заяви шляхом: 1) зазначення обставин, які свідчать про неможливість іншим шляхом встановити факт належності правовстановлюючого документу, а також надання доказів на підтвердження цих обставин, у тому числі надання довідки про неможливість внесення відповідних виправлень у свідоцтво про право власності на квартиру від 18.02.1997, видане на ім`я ОСОБА_2 ; 2) визначення суб`єктного складу учасників справи, на права та обов`язки яких може вплинути рішення у цій справі.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків заяви, строк на їх усунення доцільно визначити десять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 185, 258-261, 293-294, 315, 318, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, надавши заявниці строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Марциновська