Справа № 1005/3981/2012
Провадження № 4-с/359/9/2026
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_1 на дій та рішення державного виконавця Бориспіль-ського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки Валерія Івановича, заінтересована особа : ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника скаржника адвоката Кохана О.М. надійшла скарга на дії державного виконавця, згідно якої просив: визнати рішення державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , щодо відмови у знятті арешту з майна боржника, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, яка була винесена 30 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 49838808 неправомірним; зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 30 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 49838808 (виконавчий лист від 28 серпня 2012 № 2-1005/1273) та виключити записи : з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження : 15612427 (спеціальний розділ): та з Державного реєстру рухомого майна за № 15889280.

Скаргу обґрунтовано тим, що на даний час жодних виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, проте арешт накладений постановою державного виконавця знято не було, що в свою чергу порушує права скаржника щодо права вільного користування та розпоряджання своїм майном. Скаржник звертався з заявою до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту, проте останньому було відмовлено у вчиненні такої дії, в зв`язку з чим скаржник звернувся до суду з даною скаргою за захистом свого порушеного права.

Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року у справі відкрито провадження за скаргою та призначено до розгляду з викликом і повідомленнямсторін.

Представники заінтересованих осіб своїм правом на подання відзиву не скористались.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явились. Проте від представника скаржника адвоката Кохан О.М. до суду надійшла заява про розгляд справи у його та скаржника відсутність, скаргу просить задовольнити. Також, від державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки В.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, перевіривши матеріали скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Бориспільському відділі державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області перебувало виконавче провадження №49838808 з примусового виконання виконавчого листа від 28 серпня 2012 року №2/1005/1273 виданого Бориспільським міськрайонним судом Київськохї області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно боргу у розмірі 103760,38 грн. 30 червня 2016 року виконавче провадження завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження. Наведене також підтверджує-ться Інформацією з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади № 100643089 від 10 грудня 2025 року.

26 вересня 2016 року до відділу повторно надійшов виконавчий лист від 28 серпня 2012 року № 2/1005/1273 виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно боргу у розмірі 103760,38 грн., який зареєстровано в АС ВП за № 52337835. Дане виконавче провадження 30 червня 2019 року завершено у відповідності п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З листа начальника Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільсь-кому районі Київської області № 190196 від 11 грудня 2025 року встановлено, що після завершення виконавчого провадження у 2019 році матеріали виконавчого провадження передані до архіву та знищені у зв`язку зі збігом строків зберігання документів. У зв`язку з чим, Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київ-ської області відмовився скасувати свою постанову про арешт майна, оскільки матеріалів виконавчого провадження вже не існує. Станом на 10 грудня 2025 року вищевказаний виконавчий документ повторно на примусове виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ч. 1 - 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постано-вою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні заявник має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно ч. 1-3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконав-ця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується права скаржника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 449 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дій та рішення державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки Валерія Івановича, заінтересована особа : ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.

Визнати рішення державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , щодо відмови у знятті арешту з майна боржника, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, яка була винесена 30 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 49838808 неправомірним.

Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 30 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 49838808 (виконавчий лист від 28 серпня 2012 року за №2-1005/1273) та виключити записи з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження : 15612427 (спеціальний розділ) та з Державного реєстру рухомого майна за №15889280.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 25 березня 2026 року.

Суддя Яковлєва Л.В.