Справа № 128/404/26
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в особі виконавчого комітету про скасування рішення та відновлення становища, яке існувало до порушення,

УСТАНОВИВ:

17.03.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та просить «скасувати рішення виконавчого комітету Стрижавської селищної ради від 26 серпня 2025 року №286 про зняття громадянки ОСОБА_1 з квартирного обліку та як наслідок зобов?язати виконавчий комітет Стрижавської селищної ради відновити громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складом сім?ї три особи: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на квартирному обліку для поліпшення житлових умов виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області у списку громадян, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень за категорією обліку «мати, що виховує дитину з інвалідністю» із збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 09.02.2026 відкрив провадження у даній справі та призначив підготовче засідання.

06.03.2026 представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Форостяна О.М. подала відзив на позовну заяву та заяву про закриття провадження у справі.

Заява про закриття провадження у справі мотивована тим, що «спір у даній справі виник у зв`язку із прийняттям органом місцевого самоврядування індивідуального акту в межах здійснення публічно-владних управлінських функцій. Стрижавська селищна рада та виконавчий комітет при веденні квартирного обліку діють не як учасники цивільних або житлових договірних правовідносин, а як суб`єкти владних повноважень, наділені законом компетенцією вести облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, приймати рішення про взяття на облік, приймати рішення про зняття з такого обліку. Вказані рішення є індивідуальними адміністративними актами, що приймаються в порядку реалізації владних управлінських повноважень та є обов`язковими для виконання. Позивач оскаржує саме законність такого рішення, тобто фактично ставить питання про перевірку правомірності індивідуального акта суб`єкта владних повноважень. У даній справі відсутні договірні відносини між сторонами, відсутній спір про право власності чи користування житлом, позивач не заявляє вимог про визнання чи набуття житлового права. Натомість позивач просить скасувати рішення суб?єкта владних повноважень та відновити становище, яке існувало до його прийняття. Таким чином, предметом спору є перевірка законності управлінського рішення органу місцевого самоврядування. Спірні правовідносини в даній справі мають публічно правовий характер, оскільки безпосередньо пов`язані з відновленням становища, яке існувало до прийняття суб`єктом владних повноважень індивідуального акта. Отже, наявні обґрунтовані підстави стверджувати про публічно правовий характер даного спору, що відтак підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Тому просить закрити провадження у справі № 128/404/26 як таке, що не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства».

17.03.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Р.В. подала відповідь на відзив та заперечення на заяву про закриття провадження у справі.

Заперечення на заяву про закриття провадження у справі обґрунтовані тим, що «предметом спору є протиправне, на переконання позивача, зняття її з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов на підставі рішення відповідача, та про зобов`язання відновити її на квартирному обліку. Спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов`язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло. Оскільки позивач звернулась до суду із даним позовом із першочерговою метою відновити свої та своєї неповнолітньої дитини з інвалідністю порушені цивільні права права на житло, то, зважаючи на висновки Верховного Суду, даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. У даному випадку позивач не має спеціального статусу військовослужбовця, тож даний спір належить саме до приватно-правових спорів. Тому просить відмовити у задоволенні заяви Стрижавської селищної ради».

У підготовче засідання 17.03.2026 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце підготовчого засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Р.В. попередньо подала до суду заяву, у якій просить провести засідання, призначене на 17.03.2026, та розглянути заяву про закриття провадження у справі за відсутності представника позивача, заперечує проти задоволення заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Форостяна О.М. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника селищної ради, просить розглянути та задовольнити подане клопотання.

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Будь-які інші заяви чи клопотання учасники справи до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання 17.03.2026 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши заяву про закриття провадження у справі, заперечення на заяву та матеріали цивільної справи № 128/404/26, суд дійшов такого висновку.

У статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин та їхній суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

До справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №368/561/19).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні керуватися сутністю права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (постанови Верховного Суду від 12.10.2022 у справі №183/4196/21, від 08.06.2022 у справі №362/643/21, від 23.11.2021 у справі №641/5523/19).

У контексті наведених вище положень визначальними ознаками справи адміністративної юрисдикції є не лише суть (зміст, характер) спору, але й підстави його виникнення та суб`єктний склад учасників правовідносин.

Звертаючись до суду із позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 просить «скасувати рішення виконавчого комітету Стрижавської селищної ради від 26 серпня 2025 року №286 про зняття громадянки ОСОБА_1 з квартирного обліку та як наслідок зобов?язати виконавчий комітет Стрижавської селищної ради відновити громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складом сім?ї три особи: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на квартирному обліку для поліпшення житлових умов виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області у списку громадян, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень за категорією обліку «мати, що виховує дитину з інвалідністю» із збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації».

Тобто предметом оскарження є рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 39 ЖК України, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Згідно зі ст. 40 ЖК України, зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

З аналізу викладених норм можна дійти висновку, що взяття на облік та зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов відноситься до повноважень виконавчого органу селищної ради.

З матеріалів справи убачається, що спір виник з приводу незаконного, на думку позивача ОСОБА_1 , зняття її з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Отже, спір у даній справі виник за участю суб`єкта владних повноважень у зв`язку з виконанням наданих йому законом владних управлінських функцій.

За таких обставин суд вважає, що даний спір є публічно-правовим, у зв`язку із чим його слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Сторона позивача помилково вважає, що даний спір виник із майнових відносин приватноправового характеру і її позиція в цій частині є необґрунтованою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин суд вважає можливим задовольнити заяву представника Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької областіта закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись статтями 211, 247, 255, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовною ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в особі виконавчого комітету про скасування рішення та відновлення становища, яке існувало до порушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ