У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись із клопотанням представника заявника про усунення недоліків уточненої позовної заяви, поданої в межах цивільної справи за первісною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс», в інтересах якого діє представник адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання нікчемним договору факторингу та недійсним договору передачі (відступлення) прав за іпотечним договором,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

12.02.2026 представник позивача за первісним позовом адвокат Білоцерковець Ю.С. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив розглядати тільки наступні вимоги позивача: Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна - 1.1. автомагазину за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 589,2 кв.м., (реєстраційний номер майна 00), 1.2. земельної ділянки площею 0,081 га, за кадастровим номером: :73:001:0010, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: автотехобслуговування, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 01) що укладений 01 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В., зареєстрований в реєстрі за №626; на підставі статті 216 ЦК України застосувати наслідки недійсності правочину - договору дарування що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кішкін Д.В. та зареєстрований за реєстровим №626.

12.02.2026 суддею постановлено ухвалу, якою позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс», в інтересах якого діє представник адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину залишено без руху.

Вказано про необхідність доплати судового збору, оскільки стороною позивача за первісним позовом заявлено вимогу немайнового та майнового характеру.

24.02.2026 представник позивача за первісним позовом адвокат Білоцерковець Ю.С. подав заяву про усунення недоліків, якою відмовився від вимоги майнового характеру.

03.03.2026 ОСОБА_1 подано заперечення, в яких зазначено, що укладення договору дарування/визнання його недійсним, тягне за собою зміну власника майна, а тому даний спір є спором про право власності.

Дослідивши надане стороною заявника клопотання про усунення недоліків, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 175 ЦПК України регламентовано вимоги щодо позовної заяви, зокрема в такій слід зазначити сторін та/або інших учасників, виклавши зміст позовних вимог щодо кожного з них; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав тощо.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В клопотанні про усунення недоліків вимоги ухвали про залишення заяви без руху виконані не були, фактично стороною позивача за первісним позовом уточнено позовні вимоги - відмовлено від вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, залишено лише вимогу про визнання недійсним договору дарування.

В означеному контексті суд зазначає, що п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України регламентовано, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно з практикою Верховного Суду окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

Визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського судочинства, наведеним у частині 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (пункти 5.5-5.8, 5.12, 5.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19).

Вказані висновки можна застосувати й в контексті цивільного судочинства (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Фактично уточнюючи висновок, викладений в пункті 5.29 постанови від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, Велика Палата Верховного Суду в пункті 154 постанови від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц звернула увагу на те, що у разі, якщо на виконання оспорюваного правочину товариством сплачено кошти або передано інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не призводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 257-260 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Інвест Плюс», в інтересах якого діє представник адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов