печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Новака Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурячок А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бузницька Юлія Олександрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тверський тупик 7Б» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позивач, представник позивача в судове засідання повторно не з`явилися без поважних причин, не повідомили про причини неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain» від 07 липня 1989 року №11681/85).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки позивач, його представник будучи належним чином повідомленими про судові засідання на 17.04.2025 (представником позивача через систему «Електронний суд» було подано клопотання про відкладення судового засідання), 22.05.2025 (представником позивача через систему «Електронний суд» було подано клопотання про відкладення судового засідання), 30.07.2025 (позивачем до суду було подано заяву про відкладення розгляду справи), 30.09.2025 (представником позивача через систему «Електронний суд» було подано клопотання про відкладення судового засідання), 14.01.2026, 04.03.2026 шляхом направлення повісток на електронну пошту, крім того позивач та представник позивача мають зареєстровані електронні кабінети ЄСІТС, в судове засідання повторно не з`явилися без поважних причин, не повідомили про причини неявки, заяв про відкладення судового засідання не надходило, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки позивач, представник позивача в судове засідання повторно не з`явилися без поважних причин, не повідомили про причини неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, позовну заяву слід залишити без розгляду.

При цьому, суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бузницька Юлія Олександрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва

Суддя Р.В. Новак