Справа № 457/1674/25
провадження №2/457/70/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Грицьківа В.Т.,

за участю секретаря судового засідання Ринди О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці цивільну справу за позовом ТОВ "КРОС" до ОСОБА_1 , АТ "УКРСИББАНК" про припинення обтяжень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , АТ "УКРСИББАНК" про припинення обтяжень. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що кредитні зобов"язання, виконання яких забезпечено обтяженням - виконано, тому просить суд припинити запис обтяження про іпотеку в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 33604545 від 29.06.2006 року; припинити запис про обтяження забороною на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 3394819 від 29.06.2006 року; припинити запис про обтяження забороною на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1943027 від 04.05.2005 року.

Представник позивача - адвокат Шабан В.Г. не з"явився на розгляд справи, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 не з"явилася на розгляд справи, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача АТ "УКРСИББАНК" не з"явився на розгляд справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОС» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.06.1996 року Трускавецькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 1561, є власником нежитлового приміщення площею 278,0 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з державних реєстрів за №440478525 від 21.08.2025 року відносно вищевказаного нерухомого майна наявні обтяження, а саме:

-іпотека за номером запису 33604545 (спеціальний розділ), відповідно до якого іпотекодержатель ОСОБА_1 , майновий поручитель ТзОВ «КРОС», документи як підстава договір іпотеки, посвідчений 29.062006 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., реєстраційний номер 989, та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 29.06.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., реєстраційний номер 1482;

-заборона на нерухоме майно за номером запису 3394819, відповідно до якого підстава обтяження - договір іпотеки, посвідчений 29.06.2006 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., реєстраційний номер 989, власник - Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОС», .

Договір іпотеки, посвідчений 29.062006 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., реєстраційний номер 989, підписаний між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 29.06.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В., реєстраційний номер 1482, підписаний між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» (як правонаступником АКІБ «УкрСибБанк»), були укладені для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 по кредитному договору №0 від 29.06.2006 року.

Крім цього, зобов`язання ОСОБА_2 по кредитному договору №0 від 29.06.2006 року, в результаті проведених 26.09.2019 року відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги, були відступлені на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору №2015/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., реєстраційний номер 849.

У подальшому ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужив свої права вимоги по зобов`язаннях ОСОБА_2 згідно кредитного договору №0 від 29.06.2006 року, відчужив на користь ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого 15.10.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тулієвим А.А., реєстраційний номер 1110.

Відповідно до Інформаційної довідки з державних реєстрів за №440478525 від 21.08.2025 року відносно вищевказаного нерухомого майна наявне обтяження, а саме:

-заборона на нерухоме майно за номером запису 1943027, відповідно до якого - підстава обтяження - договір іпотеки, посвідчений 04.05.2005 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко А.Д., реєстраційний номер 1059, власник - Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОС», .

Вищевказаний Договір іпотеки, посвідчений 04.05.2005 року Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко А.Д., реєстраційний номер 1059, підписаний між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк», був укладений для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 по кредитному договорі №241/05Р-231/295 від 04.05.2005 року.

Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса щодо вчинення дій для зняття заборони відчуження майна та іпотеки в позасудовому порядку.

Крім того позивачем не надано належних та допустимих доказів про погашення кредитних зобов"язань, виконання яких забезпечено обтяженням. Таких доказів не надано і відповідачем АТ "УКРСИББАНК".

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У силу вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1-ч.4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ТОВ "КРОС" до ОСОБА_1 , АТ "УКРСИББАНК" про припинення обтяжень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОС», ідентифікаційний код юридичної особи 23968494, місцезнаходження: м.Трускавець, вул.Стуса, 14.

Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач - АТ "УКРСИББАНК", ідентифікаційний код юридичної особи 09807750, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12.

Суддя: В. Т. Грицьків