Справа № 439/2111/25
Провадження №2/439/176/26
УХВАЛА

щодо вирішення питання

про закриття провадження у справі

19 березня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача та заяву представника відповідача про закриття провадження у справі по цивільні справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом виселення, постановивтаку ухвалу.

Позивач: ОСОБА_5 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідачки: ОСОБА_2 з позовом про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом виселення.

19 березня 2026 року від представника позивача ОСОБА_6 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України. Своє клопотання аргументував тим, що відповідачем ОСОБА_2 забезпечено доступ до приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-5 площею 12 м кв., 1-1 площею 3,70 м кв., 1-2 площею 5,20м кв., що підтверджується актом фіксації доступу до житлового приміщення від 09 березня 2026 року. Доступ до господарських будівель не надано, у зв`язку з відсутністю можливості фізичної ідентифікації вказаних об`єктів на підставі правовстановлюючих документів. Позивачем враховано вказані обставини і їх вирішення потребує узгодження з іншим співвласником майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі викладеного просив закрити провадження у справі.

Крім того, 19 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_7 , також надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України. Своє клопотання вона аргументувала тим, що в ході розгляду справи відповідачем було забезпечено повний доступ позивача до спірного приміщення, що підтверджується Актом фіксації допуску до житлового приміщення від 09.03.2026 року, складеним у м. Броди та підписаним: позивачем ОСОБА_5 , представником позивача ОСОБА_6 , відповідачем ОСОБА_2 , свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Станом на момент підписання акту позивач претензій щодо не допуску не має. Відповідно до змісту вказаного акту: відповідачем забезпечено доступ до всіх приміщень, які зазначались позивачем як спірні; позивачу передано ключі. Оскільки предмет спору відсутній просить закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили про його задоволення із зазначених у ньому підстав.

Під час судового засідання відповідача ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 , підтримали клопотання про закриття провадження у справі та просили його задовольнити.

Суд дослідивши матеріали справи, подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України).

Пункт 2 частини 1 статті 255 ЦПК України визначає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20, провадження № 61 9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення".

Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Зазначена правова позиція, викладена у постанові Верховного суду від 31.07.2023 року у справі №335/8285/22.

Судом встановлено, що сторонами надано акт фіксації допуску до житлового приміщення від 09 березня 2026 року, відповідно до якого відповідачем було забезпечено повний доступ позивача до спірного приміщення, складеним у м. Броди та підписаним: позивачем ОСОБА_5 , представником позивача ОСОБА_6 , відповідачем ОСОБА_2 , свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Станом на момент підписання акту позивач претензій щодо не допуску до житлового приміщення немає. Відповідно до змісту вказаного акту: відповідачем забезпечено доступ до всіх приміщень, які зазначались позивачем як спірні; позивачу передано ключі (а.с.229)..

Позовна заява позивачем подана до суду16 жовтня 2025 року. Підставою для звернення до суду стало, те що позивачу не було забезпечено повний доступ до належної йому частини житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Акт допуску, позивача, до житлового приміщення, складено лише 09 березня 2026 року, тобто майже через 6 місяців після звернення з позовом до суду.

Тому, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, немає, оскільки предмет спору існував на час пред`явлення позову до суду, та припинив своє існування у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами.

З огляду на зазначене у задоволенні клопотань представників позивача та відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, слід відмовити.

Керуючись статтями 255, 260-261, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_5 - адвоката Слободи С.Г. про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255ЦПК України - відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вітюкової О.Ф. про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255ЦПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повна ухвала складена 23.03.2026.

Суддя Б.М. Петейчук