У Х В А Л А

23 березня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Якимець О.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

у провадженні суду перебуває вищевказана справа.

18 грудня 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

12 лютого 2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи належним чином.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

До позовної заяви позивачем надано копію договору позики від 26.03.2024, оригінал якого до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові від 18.01.2017 у справі №6-2789цс16, за своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документами, якими підтверджується як укладення договору, так і його умови, а також засвідчується отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, повинна містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення і дати отримання коштів. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Такого правового висновку дійшла й Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц та від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Такі правові висновки про застосування положень статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі №6-63цс13, від 18.01.2017 у справі №6-2789цс16, від 12.04.2017 у справі 442/8157/15-ц, а також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №569/1646/14-ц, від 14.04.2020 у справі №628/3909/15, від 21.07.2021 у справі №758/2418/17.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.11.2020 у справі №154/3443/18, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання відповідачем не виконане.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що позивачем не долучено оригіналу такого договору, необхідність огляду такого під час дослідження доказів у справі, суд вважає необхідним визнати явку позивача в судове засідання обов`язковою, а також з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та перевірки наявності у позивача оригіналу вказаного договору, суд дійшов висновку про витребування у позивача оригіналу зазначеного договору позики від 26.03.2024, для огляду у судовому засіданні.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Також відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи наведене та зважаючи на зміст статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд доходить висновку, що розгляд справи слід відкласти.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 43, 44, 53, 76, 81, 223 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики на 14 квітня 2026 року об 11 год 00 хв., яке відбудеться у приміщенні Подільського районного суду м. Києва (місцезнаходження - місто Київ, вулиця Хорива,21, кабінет №203, зала судових засідань № 5).

Визнати явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 14 квітня 2026 року об 11 год 00 хв., обов`язковою.

Роз`яснити позивачу наслідки неявки на вимогу суду, передбачені ст. 223 ЦПК України.

Витребувати у позивача ОСОБА_1 оригінал договору позики від 26.03.2024 для огляду у судовому засіданні.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О.І. Якимець