Справа № 129/1958/25
Провадження № 22-з/801/38/26
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Сало Т. Б.
24 березня 2026 рокуСправа № 129/1958/25м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Панасюка О.С., Шемети Т.М., секретар Кулішко Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про визнання недійсним договору про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб,
На розгляді суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПК «Зоря Поділля» про визнання недійсним договору про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, віднесено на його рахунок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПК «Зоря Поділля» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2025 року залишено без змін.

16 березня 2026 року від ТОВ «ПК «Зоря Поділля» надійшла заява, в якій представник товариства просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПК «Зоря Поділля» витрати за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 8 000 грн.

Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача адвокатом Хитруком І.С. зазначено, що за наслідком розгляду справи в порядку ст.ст.141, 264 ЦПК України відповідач бажає стягнути з позивача усі понесені судові витрати. На підтвердження понесених судових витрат у розмірі 8 000 грн до суду апеляційної інстанції разом з відзивом на апеляційну скаргу було надано копії договору про надання правової допомоги від 07 липня 2024 року, додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 30 січня 2026 року, опису наданих послуг у справі від 30 січня 2026 року, акту приймання передачі наданих послуг від 30 січня 2026 року. Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції було залишено без змін, яким було відмовлено в задоволенні позову, тому понесені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, які є документально підтвердженими та складають 8 000 грн, відповідно до ст.137 ЦПК України підлягають стягненню з позивача.

У судове засідання, призначене на 24 березня 2026 року представник ТОВ «ПК «Зоря Поділля» не з`явився, заяву просив розглянути у його відсутність.

Представник ОСОБА_1 адвокат Суркова І.О. просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу через неспівмірність заявлених до стягнення витрат. Зокрема зазначила, що в акті виконаних робіт міститься такий вид послуги адвоката, як участь в судовому засіданні, хоча насправді адвокат участі в судовому засіданні (10 березня 2026 року) не приймав.

Розглянувши заяву ТОВ «ПК «Зоря Поділля», апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У ч. 1 ст. 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За результатами апеляційного перегляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ПК «Зоря Поділля» зазначило, що з метою захисту своїх прав та інтересів відповідач вимушений скористатися професійною правничою допомогою адвоката. Так, між відповідачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги. Сума витрат на правничу допомогу становитиме 8 000 грн. За наслідком розгляду справи в порядку ст.ст.141, 264 ЦПК України відповідач бажає, в залежності від задоволених позовних вимог, стягнути з позивача усі понесені судові витрати.

Однак, за відсутності в прохальній частині відзиву вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, при ухваленні постанови питання стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача не вирішувалося.

На підтвердження витрат на правничу допомогу ТОВ «ПК «Зоря Поділля» до відзиву на апеляційну скаргу було додано:

- ордер серії АВ №1270741 від 05 лютого 2026 року на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ПК «Зоря Поділля» адвокатом Хитруком І.С. у Вінницькому апеляційному суді (а.с.175);

- договір про надання правової допомоги від 07 серпня 2024 року, укладений між ТОВ «ПК «Зоря Поділля» та адвокатом Хитруком І.С., у пункті 3.1 якого сторони погодили, що вартість юридичних послуг адвоката (гонорар) встановлюється у додаткових угодах, яка є невід`ємною частиною договору (а.с.176);

- додаткову угоду від 30 січня 2026 року до договору про надання правової допомоги від 07 серпня 2024 року, у пункті 1 якого зазначено, що розмір гонорару адвоката за надання адвокатських послуг з представництва інтересів та надання інших видів правової допомоги клієнту у Вінницькому апеляційному суді є фіксованим та складає 8 000 грн, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2025 року у справі №129/1958/25 (а.с.177);

- опис наданих послуг у справі №129/1958/25 (а.с.178);

- акт приймання-передачі наданих послуг від 30 січня 2026 року загальною вартістю 8 000 грн (а.с.179).

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).

Визначаючи умовами договору фіксований розмір гонорару адвокат Хитрук І.С. в додатковій угоді від 30 січня 2026 року, описі наданих послуг від 30 січня 2026 року та акті приймання-передачі наданих послуг від 30 січня 2026 року вказує, що ним надана професійна правнича допомога, яка включає в себе:

- ознайомлення з апеляційною скаргою;

- консультація клієнта з приводу відсутності підстав для задоволення позову;

- опрацювання нормативної бази, судової практики та написання відзиву на апеляційну скаргу;

- участь у судовому засіданні.

Тобто конкретизовано перелік наданих послуг.

Виокремлення адвокатом такої послуги як ознайомлення з апеляційною скаргою та опрацювання нормативної бази, судової практики та написання відзиву на апеляційну скаргу, як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та поєднуються з діями адвоката з підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

При цьому апеляційний суд враховує, що адвокат Хитрук І.С. представляв інтереси відповідача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» у суді першої інстанції, тобто знайомий з матеріалами справи та у нього наявна сформована позиція по справі. Апеляційна скарга за своїм змістом в переважній більшості фактично відтворює позицію відповідача, яка викладена ним у відзиві на позовну заяву.

Крім того, представник ТОВ «ПК «Зоря Поділля» при перегляді справи за апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції не з`явився, а відтак у часті в судовому засіданні не брав.

Таким чином, позиція представника позивача щодо наявності підстав для зменшення витрат на правничу допомогу заслуговує на увагу.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з обставин даної справи колегія суддів дійшла висновку, що витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, слід визначити у розмірі 2 000 гривень.

Керуючись ст. 137, 141, 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» () витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 26 березня 2026 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.С. Панасюк

Т.М. Шемета