ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року місто Чернівці справа №727/10854/25

провадження №22-ц/822/543/26

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Височанської Н.К.,

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

за участю секретаря судових засідань Факас А.В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 28 січня 2026 року, головуючий в суді першої інстанції суддя Дубець О.С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» (далі по тексту ТОВ «Кредіт Партнерс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в порядку частини 2 статті 625 ЦК України.

Просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредіт Партнерс» суму у розмірі 690 356, 97 грн. за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року, яка складається з інфляційних втрат у розмірі 528 609,38 грн та 3% річних у розмірі 161 747,59 грн за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців у справі № 2-343/2010 від 28 січня 2010 року, та понесені судові витрати.

Під час розгляду справи представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Венерська Г.І. подала до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №727/3809/21-ц, в якому вказала, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що набув право вимоги за кредитним договором №0 від 29 вересня 2008 року та договором іпотеки №94542 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 листопада 2011 року, договору купівлі-продажу майнових прав №1429/к від 22 травня 2019 року, договору купівлі-продажу майнових прав №22052019 від 22 травня 2019 року, договору купівлі-продажу прав вимоги №30072021 від 30 липня 2021 року.

Вказала, що на розгляді в Печерському районному суді м.Києва перебуває справа №727/3809/21-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Стар Інвестмент Фаунд», ТОВ «Фінансова компанія «Гефест», ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав №22052019 від 22.05.2019, договору купівлі-продажу майнових прав №1429/К від 22.09.2019 в частині передачі майнових прав за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.09.2008, недійсним та скасування запису про реєстрацію в реєстрі іпотек.

У вищевказаній справі оспорюються договори купівлі-продажу майнових прав, на які посилається позивач, як на підтвердження набуття ним прав вимоги за кредитним договором №0 від 29.09.2008 року та договором іпотеки №94542.

Вказала, що відсутні підстави вважати, що правонаступництво за кредитним договором №0 від 29.09.2008 та договором іпотеки №94542, є встановленим до моменту вирішення справи №727/3809/21-ц у Печерському районному суді м.Києва та ухвалення відповідного судового рішення.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 28 січня 2026 року зупинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу до набрання законної сили рішенням у справі № 727/3809/21-ц за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Фаунд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав № 22052019 від 22.05.2019, договору купівлі продажу майнових прав № 1429/К в частині передачі майнових прав за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.09.2008 недійсним та скасування запису про реєстрацію в реєстрі іпотек.

Короткий зміст та узагальнені доводи вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач ТОВ «Кредіт Партнерс», інтереси якого представляє адвокат Лабік Г.І. сформував в системі «Електронний Суд» 12 лютого 2026 року апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.

В апеляційній скарзі вказав, що зібрані докази дозволяють суду самостійно встановити та оцінити обставини, що мають значення для справи, зокрема щодо належності позивача як кредитора та правонаступництва. До матеріалів справи долучено документи, що формують безперервний ланцюг переходу прав вимоги за кредитним договором №0 від 29 вересня 2008 року та договором іпотеки №94542 від первісного кредитора до ТОВ «Кредіт Партнерс».

Правонаступництво ТОВ «Кредіт Партнерс» встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців у справі №727/1320/24 від 11.04.2025 року, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням, не доказуються знову в іншій судовій справі за участі тих самих осіб. Суд першої інстанції не навів жодних мотивів, чому ця преюдиційна обставина не враховується, і не оцінив її значення для вирішення питання про зупинення провадження.

Справа №727/3809/21-ц не має преюдиційного значення для ТОВ «Кредіт Партнерс», оскільки позивач не є її стороною.

У справі №727/3809/21-ц позивачем є ОСОБА_2 , відповідачами ТОВ «Стар Інвестмент Фаунд», ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» та ПАТ «Дельта Банк».

ТОВ «Кредіт Партнерс» не є та не було притягнуто як сторона у цій судовій справі, і в її межах до ТОВ «Кредіт Партнерс» не заявлено позовних вимог.

Оспорювання окремого правочину в ланцюгу відступлень саме по собі не створює процесуальної перешкоди для розгляду позову у даній справі.

Зупинення провадження до набрання законної сили рішенням в іншій судовій справі є непропорційним та зловживальним засобом затягування.

Суд не довів, що розгляд справи №727/10854/25 є неможливим без рішення у справі №727/3809/21-ц. Оскаржувана ухвала не містить ідентифікації конкретних фактів, які неможливо встановити в межах цієї справи, та не містить мотивів щодо недостатності наявних доказів. Натомість суд обмежився загальною вказівкою на існування спору про правочин в іншій судовій справі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Венерська Г.І., просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Вказала, що під час розгляду справи №727/1320/24, суд не надавав правової оцінки правомірності правонаступництва та наявності права вимоги за кредитним договором №0 від 29 вересня 2008 року, а також дійсності договору купівлі-продажу майнових прав №22052019 від 22.05.2019 року.

Водночас, саме у справі № 727/3809/21-ц, що перебуває на розгляді Печерського районного суду м. Києва, досліджується правомірність укладення договорів купівлі-продажу майнових прав № 22052019 від 22.05.2019 та № 1429/К у частині передачі майнових прав за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.09.2008 року.

Отже, розгляд справи № 727/3809/21-ц за позовом ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними має першочергове та безпосереднє значення для вирішення цієї справи, оскільки саме в її межах підлягає встановленню правомірність правонаступництва, наявність чи відсутність права вимоги за кредитним договором №0 від 29 вересня 2008 року та договором іпотеки №94542, а також, відповідно, право на звернення до суду з вимогами про стягнення інфляційних втрат.

Крім цього, факт того, що ТОВ «Кредіт Партнерс» не є стороною у справі №727/3809/21-ц, сам по собі не усуває взаємозв`язку між зазначеними провадженнями. У справі №727/3809/21-ц досліджується правомірність укладення договорів купівлі-продажу майнових прав, які є правовою підставою для виникнення у позивача права вимоги у даній справі.

Від встановлення дійсності або недійсності цих договорів безпосередньо залежить наявність чи відсутність у позивача матеріально-правових підстав для звернення до суду та реалізації права на позов.

Оспорювання окремого правочину в такому ланцюгу прямо впливає на встановлення факту правонаступництва, оскільки визнання недійсним хоча б одного з договорів відступлення може призвести до переривання безперервності переходу права вимоги та поставити під сумнів сам факт набуття позивачем відповідного права.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження». Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст.369 цього Кодексу.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У справі, що переглядається, предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку ст.625 ЦК України.

Підставою для зупинення провадження у цій справі став факт розгляду судом позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Фаунд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав № 22052019 від 22.05.2019 року, договору купівлі продажу майнових прав № 1429/К в частині передачі майнових прав за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.09.2008 року недійсним та скасування запису про реєстрацію в реєстрі іпотек.

Проте суд першої інстанції у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не навів відповідних мотивів неможливості розгляду справи судом, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ТОВ «Кредіт Партнерс» обґрунтовувало свої вимоги, та можливість встановлення підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 203/6791/15-ц (провадження № 61-15639св20).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 28 січня 2026 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач: Н.К. Височанська

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак