Провадження №: 2-ві/752/23/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Митрофанової Алесі Олексіївни у справі №752/17730/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанової А.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

05 березня 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Митрофанової Алесі Олексіївни від розгляду вказаної справи.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.07.2025 його позовну заяву було залишено без руху на підставах, які не передбачені статтями 175, 177 ЦПК України, на які суддя послалася (обрання неефективного способу захисту тощо), а також з підстав несплати судового збору, хача він звільнений від сплати судового збору, так як спірні відносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Постановою Київського апеляційного суду від 11.02.2026, ухвала від 26.09.2025 про повернення позовної заяви скасована. Позивач зазначає, що повернення позовної заяви призвело до невиправданої втрати ним півроку його життя на очікування розгляду його позовної заяви. Вважає, що суддя порушує процесуальні строки та приписує нормам процесуального Кодексу зміст, якого вони не мають. Вказує, що вищевикладене не дає йому підстав довіряти компетентності, сумлінню та неупередженості судді Митрофанової А.О.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд встановив наступне.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2025 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року ухвалу від 26 вересня 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 лютого 2026 року цивільна справа № 752/17730/25 передана судді Голосіївського районного суду міста Києва Митрофановій А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід головуючого судді у справі №752/17730/25.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 березня 2026 року заява про відвід судді передана для розгляду судді Голосіївського районного суду міста Києва Митрофановій А.О.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частинами 1-3, 11 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст.36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Аналізуючи доводи позивача, суд відзначає, що заява про відвід не містить визначених процесуальним законом підстав для відводу головуючого судді у цій справі.

Жодних доказів будь-якої упередженості суду по відношенню до будь-кого з учасників справи, а також особистої зацікавленості судді у вирішені даної справи до суду позивачем не надано.

Суд відзначає, що позивач не навів і не довів існування жодних підстав, визначених ст. 36 ЦПК України, які б дійсно могли слугувати підставою для відводу судді, тобто заява про відвід не містить визначених процесуальним законом підстав для відводу.

Суд зауважує, що незгода позивача з процесуальними діями судді та надання їм власної суб`єктивної оцінки, не є свідченням упередженості судді і не може бути підставою для відводу.

Із заяви позивача про відвід вбачається, що в нього внаслідок власної оцінки процесуальних дій судді виникли сумніви в його неупередженості та об`єктивності, що призвело до виникнення стійкого суб`єктивного враження про недовіру головуючому судді.

Суд вважає, що доводи позивача, якими він обґрунтував заяву про відвід, є надуманими та нічим не підтвердженими, вони базуються лише на суб`єктивному сприйнятті та трактуванні процесуальних дій судді.

Проте з наведеного в заяві вбачається, що у позивача склалось власне стійке суб`єктивне враження про упередженість та необ`єктивність головуючого судді по цій справі.

Суд вважає, що законність та обґрунтованість рішення, ухваленого судом в складі головуючого судді Митрофанової А.О. за результатами розгляду справи, особливо, якщо воно буде ухвалено на не користь позивача або якщо позовні вимоги будуть задоволені частково, позивач, у силу власного сприйняття процесу та суб`єктивної оцінки дій головуючого судді з позиції існуючої, на його думку, упередженості, буде ставити під сумнів.

За таких обставин, з метою виключення у позивача будь-яких сумнівів щодо упередженості головуючого судді, суд вважає, що в цій справі є важливим виключити будь-які сумніви сторони позивача в законності та обґрунтованості будь-якого судового рішення у цій справі, що є можливим тільки в тому випадку, якщо справу розгляне інший склад суду.

За таких обставин вважаю за необхідне заявити собі самовідвід у цій справі.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Митрофанової Алесі Олексіївни - залишити без задоволення.

Заявити самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Справу №752/17730/25, провадження № 2/752/8158/26 передати до канцелярії Голосіївського районного суду міста Києва для повторного авторозподілу для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Митрофанова