Дата документу 18.03.2026Справа № 554/1281/25
Провадження № 2/554/1685/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.,

за участю секретаря: Кувіти М.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , смерть якої зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 18 червня 2024 року складено відповідний актовий запис № 1104 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 .

Після смерті бабусі відкрилась спадщина у вигляді квартири, що належала ОСОБА_2 по праву особистої власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАР № 066217 від 22.10.2003 р. та свідоцтва про право власності на житло від 31.08.1993 р. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Заповіту, складеного 02.11.1993 року та посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Новіковою Наталією Іванівною, майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , його бабуся ОСОБА_2 заповідає - позивачу, ОСОБА_1 .

Однак, до теперішнього часу, зі спливом 6-місячного терміну з моменту відкриття спадщини, він не прийняв спадщину. Граничний строк прийняття спадщини становив 17.12.2024 р. Термін пропуску він вважає не значний, що слідує з практики Європейського суду з прав людини (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний в наявності заповіту.

Станом на дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї було 2 сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (перша черга спадкоємців за законом). ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 і тоді (після смерті ОСОБА_5 ) він дізнався про наявність заповіту на нього ОСОБА_1 .

Позивач просить визначити додатковий строк для подачі ним, ОСОБА_1 , до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої бабусі ОСОБА_2 , протягом трьох місяців з часу набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2025 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження за клопотанням представника позивача, призначено судове засідання.

Представник позивача адвокат Шейко Т.В. викладені у позовній заяві обставини підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала з огляду на невірне визначення відповідача.

З урахуванням позиції відповідача, представником позивача подане клопотання про заміну неналежного відповідача Виконавчого комітету Полтавської міської ради на належного - Полтавську міську раду.

Суд, дослідивши надані сторонами докази та доводи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Натомість, Виконавчий комітет Полтавської міської ради в спірних правовідносинах з позивачем не перебуває, жодними своїми діями чи бездіяльністю не створював порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача, у тому числі і права позивача на спадкування.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2025 у справі №502/334/23 (провадження № 61- 12402св24) зазначено, що «позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2022 року в справі № 543/459/21 (провадження № 61-30св22)).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

За змістом абзацу 6 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад мають усі ознаки самостійно структурованих органів місцевого самоврядування. Вони є юридичними особами, наділеними виконавчо-розпорядчими функціями і повноваженнями, від свого імені видають нормативно-правові акти, які є обов`язковими для виконання на території відповідної ради. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад відповідальні та підзвітні перед відповідною радою.

Повноваження міської ради та виконавчого комітету міської ради щодо прийняття рішень з конкретних питань розмежовані, і кожен з вказаних органів в межах таких (повноважень) приймає рішення/вчиняє дії, відтак, вони є окремими суб`єктами владних повноважень, дії чи рішення яких можуть бути оскаржені.

Отже, у відповідності до приписів ст. 96 Цивільного кодексу України, ст. 71 Закону України «По місцеве самоврядування в Україні», відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Полтавська міська рада , Виконавчий комітет Полтавської міської ради , які є самостійними юридичними особами та самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідно до постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 № 907/825/22 (12-13гс24): поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами у процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Задля остаточного вирішення спору і захисту порушеного права за результатами судового розгляду справи сторонами в судовому процесі мають бути саме сторони у спірних матеріальних правовідносинах, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріальних правовідносин, тобто особа, за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

За змістом частини 2 статті 51 Цивільного процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Позивачу була надана така можливість замінити неналежного відповідача у справі, але він нею не скористався, натомість представником позивача адвокатом Шейко Т.В. надіслано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, відповідно до якого просив суд замінити неналежного відповідача Виконавчий комітет Полтавської міської ради () на належного відповідача Полтавська міська рада (); вулиця Соборності, 36, Полтава, Полтавська область, 36000.

Позов поданий до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, а в подальшому замінений на Полтавську міську раду, яка може представляти Полтавську міську територіальну громаду, але належним відповідачем у даній справі є саме Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, яка не визначена позивачем, суд вважає, що позивачем пред`явлений позов до неналежного відповідача.

Суд не розглядає матеріально-правові вимоги, оскільки позов поданий до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 81, 82,89, 141, 263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий.

Відповідач Полтавська міська рада, місцезнаходження 36000, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 36, код в .

Суддя: Е.М. Сініцин.