Справа № 944/1321/25
Провадження №6/944/15/26
УХВАЛА

09.03.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Телішевського Івана Даниловича про розстрочення виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

03 лютого 2026 року представника ОСОБА_1 адвокат Телішевський І.Д. звернувся до суду з заявою, в якій просить суд розстрочити сплату заборгованості, стягнену рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року в сумі 54822,02 грн з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Бізнес позика».

На обґрунтування заяви вказує, що на утриманні відповідачки є двоє малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Чоловік відповідачки ОСОБА_4 перебуває на військовій службі по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 14 січня 2026 року №4820/8/33/755. З квітня 2025 року відповідачка не отримує жодних доходів, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків. Враховуючи наведене, просить суд розстрочити виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року у цивільній справі №944/1321/25 на один рік. Розгляд даної заяви проводити без його участі та без участі відповідачки.

03 лютого 2026 року представником позивача ТОВ «Бізнес позика» Виноградовим Ю.Е. було подано до суду заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду.

На обґрунтування заперечення вказує, що відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Звертає увагу суду, на те, що в заяві про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду повинні бути дотримані всі обов`язкові вимоги до такої заяви , а не лише одна чи декілька обов`язкових вимог. Заява, яка була подана з порушенням таких вимог, не може бути задоволеною.

Вищезазначена заява не підлягає задоволенню, оскільки стороною відповідача в порушення вищезазначених обов?язкових вимог ЦПК України до заяви про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду: не обґрунтувала обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з посиланням на відповідні належні, достатні, та достовірні докази; в підтвердження начебто «скрутного матеріального становища» відповідача не надала суду взагалі жодних належних, достатніх та достовірних доказів, наприклад довідок про доходи за цей та попередні роки, витягів з реєстрів щодо відсутності у відповідача нерухомого та рухомого майна тощо; не зазначила суму щомісячного платежу для розстрочення виконання рішення суду. Відповідно до вищезазначених норм ЦПК України суд не вправі самостійно визначати суму щомісячного платежу для розстрочення виконання судового рішення.

Сам по собі факт наявності у відповідачки двох дітей від попереднього шлюбу та чоловіка військовослужбовця жодним чином не є підставами для розстрочення виконання рішення суду відповідно до норм чинного ЦПК України. Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім?ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід?ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що обов?язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення в доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі №9901/598/19.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини, а також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

У будь-якому випадку, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами, про що зазначав Верховний Суд у своїх Постановах від 27.02.2019 року у справі №796/43/2018, від 19.06.2019 року у справі № 2-55/10.

Згідно з ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач належним чином не виконав свій обов?язок за кредитним договором щодо здійснення платежів у відповідності до встановленого графіку платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором не сплатив позивачу заборгованість за кредитним договором ні після закінчення строку дії договору, ні після звернення ТОВ «Бізнес Позика» до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості звернутися до ТОВ «Бізнес Позика» на будь-якому з вищезазначених етапів із пропозицією щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором.

Відповідач знайшов кошти на адвоката для представництва його інтересів у суді, однак не знайшов коштів для погашення заборгованості за кредитним договором у позасудовому порядку.

У зв?язку з вищенаведеним, у позивача немає жодних підстав вважати, що відповідач справді має намір сплатити заборгованість за кредитним договором у випадку розстрочення виконання рішення суду.

На думку сторони позивача, звернення сторони відповідача із заявою про розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду є зловживанням стороною відповідача своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, а також з метою відстрочення притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору.

Єдиним дієвим способом притягнення Відповідача до цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору є примусове виконання судового рішення у порядку виконавчого провадження, із застосуванням до відповідача заходів примусового виконання рішень відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об?єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Підсумовуючи вищевикладене, заява сторони відповідача про розстрочення виконання рішення суду є незаконною, необґрунтованою, поданою з порушенням обов?язкових вимог ЦПК України, та такою, що подана з метою затягування розгляду справи та відстрочення притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору, що є зловживанням стороною відповідача своїми процесуальними правами, тому вона не підлягає задоволенню.

Оцінивши заяву та дослідивши заперечення на неї та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року у цивільній справі №944/1321/25 за позовом ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з Карасьян на користь ТОВ «Бізнес позика» борг в розмірі 54 822,02 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Частиною 3 ст. 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

До заяви представник ОСОБА_1 адвокат Телішевський І.Д. додав копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 , копію довідки з військової частини НОМЕР_1 від 14 січня 2026 року №4820/8/33/755, копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 31 грудня 2025 року.

Зважаючи на об`єктивні обставини, що ускладнюють здійснення сплати ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 54822,02 грн одним платежем, а саме, те що на утриманні відповідачки є двоє малолітніх дітей , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, чоловік відповідачки перебуває на військовій службі по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 14 січня 2026 року №4820/8/33/755, також зважаючи на те, що з квітня 2025 року відповідачка не отримує жодних доходів, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, та враховуючи доводи представника позивача , а саме те, що відповідач належним чином не виконав свій обов?язок за кредитним договором щодо здійснення платежів у відповідності до встановленого графіку платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором не сплатив позивачу заборгованість за кредитним договором ні після закінчення строку дії договору, ні після звернення ТОВ «Бізнес Позика» до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід частково задовольнити та розстрочити виконання рішення про відшкодування майнової шкоди в розмірі 54822,02 грн, на 6 місяців, зі сплатою рівними частинами щомісяця по 9137, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 43, 81, 182, 435 ЦПК, суддя,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Телішевського Івана Даниловича частково задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року у цивільній справі №944/1321/25 на 6 (шість) місяців, а саме по 9137, 00 (дев`ять тисяч сто тридцять сім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Поворозник