Дата документу 12.03.2026
Справа № 501/2188/25
12 березня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пушкарського Д.В.,
секретаря судового засідання Карпової Ю.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
Позовні вимоги мотивує тим, що 15.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №77513286 на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 5100,00 грн.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №27/01/2022 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від №77513286 від 15.09.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від №77513286 від 15.09.2021.
14.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №103199149 на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 3500,00 грн.
29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №29-12/2021-45 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від №103199149 від 14.09.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-01/23 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від №103199149 від 14.09.2021.
14.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №4693038 на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 5200,00 грн.
28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №28-12/2021-75 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від №4693038 від 14.09.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-01/23 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від №4693038 від 14.09.2021.
Представник позивача, керуючись ст.ст.512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, просив суд задовольнити позовні вимоги.
Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Згідно інформації відділу реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 190 ЦПК України копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів надсилалася відповідачу в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем знаходження відповідача.
Однак, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою відділення поштового зв`язку на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Такі обставини свідчать про те, що відповідач належним чином був повідомлений про наявність судового провадження відносно нього.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Судом встановлено, що 15.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №77513286 на підставі якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 5100,00 грн., що підтверджується договором, довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес», яке надає послуги з переказу коштів, та згідно якої 15.09.2021 ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 перераховано 5100,00 грн.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідний кредитів» та ТОВ «Вердикт» Капітал» укладений договір факторингу №27/01/2022 на підставі якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №77513286 від 15.09.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №77513286 від 15.09.2021.
Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №77513286 від 15.09.2021.
14.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №103199149.
П.1.2 та 1.3 договору визначено, що сума кредиту становить 3500,00 грн., строком на 29 днів з 14.09.2021.
Згідно довідки ТОВ «ФК «Елаєнс», яке надає ТОВ «Мілоан» на підставі договору №40484607_26/10/18-1 послуги з переказу коштів, 14.09.2021 здійснено переказ коштів у розмірі 3500,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Таким чином, ТОВ «Мілоан» взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит виконало, перерахувало відповідачу на платіжну картку грошові кошти у розмірі 3500,00 грн.
29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу №29-12/2021-45 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №103199149 від 14.09.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №103199149 від 14.09.2021.
14.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №4693038.
П.1.2 та 1.3 договору визначено, що сума кредиту становить 5200,00 грн., строком на 29 днів з 14.09.2021.
Згідно довідки ТОВ «ФК «Елаєнс», яке надає ТОВ «Мілоан» на підставі договору №40484607_26/10/18-1 послуги з переказу коштів, 14.09.2021 здійснено переказ коштів у розмірі 5200,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Таким чином, ТОВ «Мілоан» взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит виконало, перерахувало відповідачу на платіжну картку грошові кошти у розмірі 5200,00 грн.
28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу №28-12/2021-72 на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4693038 від 14.09.2021.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги на підставі якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4693038 від 14.09.2021.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Викладене відповідає практиці ВС (постанова по справі №524/5556/19). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).
За приписами ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Згідно ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, в тому й числі, витрати на правничу допомогу.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Враховуючи те, що категорія даного спору не відноситься до складної, сам спір є типовим, справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, жодних клопотань стороною позивача не заявлялось, в судові засідання представник позивача не з`являвся, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу очевидно є неспівмірним, тому суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково в розмірі 5000,00 грн., оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з виконаною адвокатом правничою послугою.
Керуючись ст.ст.263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя