У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2026 Справа №607/6276/26 Провадження №2-н/607/609/2026

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, за адресою: АДРЕСА_1 за період з січня 2024 по січень 2026 у розмірі 32 408,41 грн, а також 332,80 грн судового збору.

Частини 1, 2 ст. 160 ЦПК України визначають, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пункт 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначає, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

При цьому учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно з п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відтак для встановлення того, чи є особа суб`єктом дії Закону, необхідним є встановлення, чи є особа власником нерухомого майна або іншою особою, яка отримує відповідну житлово-комунальну послугу.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

24.03.2026 за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», судом було сформовано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді № 2505974 від 24.03.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, наданої на запит суду, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 08.11.2018.

Окрім цього, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо належності ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а такий об`єкт нерухомості з 05.09.2024 належить іншій особі, що підтверджується відповідями № 2505998, 2506017 від 24.03.2026.

Таким чином, заявником не надано докази того, що ОСОБА_1 є індивідуальним споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 у розумінні п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, тому суддя вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165167, 258261, 353355 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Копію ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. Р. Кунець