Справа №672/915/23
Провадження №8/672/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Моцної М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку Хмельницької області заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , законний представник неповнолітньої- ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення, ухваленого 28 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , законний представник неповнолітньої- ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства. Зазначає про неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до обмеження її майнових прав . Обґрунтовує, що на момент ухвалення судом рішення була неповнолітньою і не могла усвідомлювати реальний обсяг майнових наслідків судового рішення. Пропуск строку на подання заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами обґрунтовує своїм неповноліттям та просить його поновити.

Ухвалою суду від 25.02.2026 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

В судове засідання заявниця не з`явилася, від неї надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності та підтримання заявлених вимог.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами за його відсутності та заперечення, мотивовані тим, що права ОСОБА_1 не були порушені при розгляді справи, вона приймала участь в судових засіданнях безпосередньо, а також через свого законного представника та професійного представника адвоката. Крім того, звертає увагу, що і з моменту досягнення ОСОБА_1 повноліття заява була подана з пропуском встановленого 30-денного строку.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що заочним рішенням Городоцького районного суду від 28 вересня 2023 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15 листопада 2023 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , законний представник неповнолітньої- ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сатанів, Хмельницької області, українця, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою від 06 лютого 2024 року Хмельницький апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року без змін.

Постановою Верховного суду від 06 червня 2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_3 , залишено без задоволення, заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року - залишено без змін.

17.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та повлення строку на подання такої заяви, мотивуючи пропуск строку недосягненням повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеноїпунктом 1частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункти 27, 28)).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20 (пункт 6.38)).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Заявник пов`язує наявність ново виявлених обставин з досягненням повноліття.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , одже досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 приймала участь в судових засіданнях в суді першої інстанції через свого професійного представника, в суді апеляційної інстанції особисто, через свого законного представника та професійного представника адвоката.

Тобто заявник була обізнана про всі обставини, які досліджувалися в ході судового розгляду й мала можливість надати свої аргументи та заперечення.

Про обставини, які стали відомі заявнику після прийняттям судом рішення і можуть розцінюватися як ново виявлені, окрім досягнення повноліття, ОСОБА_1 не зазначила.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду у постанові 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) констатувала, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Враховуючи, що ОСОБА_1 була активним учасником справи особисто та через своїх представників, досягнення повноліття нею не можна розцінювати як початок перебігу процесуального строку.

Інших даних щодо нововиявлених обставин, від яких суд міг би відраховувати встановлений 30-денний строк для подачі заяви про перегляд рішення заявниця не надала.

Більш того, навіть якщо рахувати процесуальний строк як зазначає ОСОБА_1 з моменту досягнення нею повноліття, то він сплив ІНФОРМАЦІЯ_7 , а заява направлена лише 09.02.2026 (отримана судом 17.02.2026).

За таких обставин, не підлягає задоволенню клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за відсутності підстав для його поновлення, а тому заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України.

Керуючись статями 126-127, 424 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення від 28.09.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , законний представник неповнолітньої- ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, третя особа: ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.Е.Пономаренко