СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/19/26
ун. № 2-4074/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Бабич Н.Д.

секретаря судового засідання Олійникової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Д.О. у виконавчому провадженні НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2025 до суду надійшла вказана скарга, в якій скаржник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () ОСОБА_2 , яка полягає у: помилковому завищенні суми заборгованості на 31 595,84 грн., при тому, що платіжні доручення на вказану суму були відображені державним виконавцем при його обчисленні в розрахунку заборгованості від 01.08.2025 року. Невжиття заходів щодо направлення запитів до банківських установ за платіжними документами, зазначеними у додатках №1,2,5,6,7,8,9,10,15,24,25 до заяви боржника від 09.06.2025 року з метою отримання інформації про власника рахунку на який відбувались перекази, та в подальшому зарахування цих платіжних доручень в рахунок сплати аліментів. Неврахуванні в рахунок оплати аліментів платіжних доручень/квитанцій, долучених до матеріалів виконавчого провадження як додатки до заяви боржника від 09.06.2025 року та в яких не зазначено призначення платежу «аліменти». При цьому скаржник просить зобов`язати державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () ОСОБА_2 : мменшити заборгованість по аліментам на суму 31 595, 84 грн., за платіжними дорученнями на вказану суму, які були відображені державним виконавцем в розрахунку заборгованості від 01.08.2025 року, що відобразити у відповідному розрахунку заборгованості. Направити запити до банківських установ щодо платіжних документів, зазначених у додатках №1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 15, 24, 25 до заяви від 09.06.2025 року, з метою отримання інформації про власника рахунку, на який здійснювалися перекази, та після отримання підтвердження - зарахувати відповідні платежі в рахунок сплати аліментів; врахувати в рахунок сплати аліментів платіжні доручення (квитанції), долучені до матеріалів виконавчого провадження як додатки до заяви боржника від 09.06.2025 року, в яких отримувачем є стягувач (або дитина на користь якої стягуються аліменти) та не зазначено призначення платежу «аліменти».

Скарга обгрунтована тим, що на виконанні Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться Виконавчий лист №2-4074 виданий 07.04.2009 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.11.2009 року. Виконавче провадження НОМЕР_1. Протягом всього часу виконання зазначеного виконавчого листа боржником періодично сплачувались аліменти на картковий рахунок стягувача та з відома стягувача на картковий рахунок дитини. Боржник отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.05.2025 року, в якому було зазначено сукупний розмір заборгованості 216 536, 37 грн. Враховуючи, що аліменти сплачувались і така сума заборгованості не могла сформуватись боржник 09.06.2025 року подав до Вишневого ВДВС заяву з доданими до неї наявними в нього чеками та просив зробити запит до банківських установ, по платіжних дорученнях, де не зазначено отримувача та врахувати платіжні доручення в яких не зазначено призначення платежу, як «аліменти». Письмову обґрунтовану відповідь на заяву надано не було, натомість державним виконавцем було надано розрахунок заборгованості станом на 01.08.2025 року. Після отримання заяви боржника від 09.06.2025 року державним виконавцем було враховано частину платіжних документів в рахунок погашення заборгованості з аліментів на загальну суму 60 239, 08 грн. Відповідь на заяву від 17.08.2025 року ним отримано 27.10.2025 року, згідно якої надано роз`яснення щодо неврахування в рахунок оплати заборгованості (у зв`язку з невірним зазначенням призначення платежу). Разом з відповіддю, йому було надано оновлений розрахунок заборгованості від 09.10.2025 року, згідно якого розмір заборгованості становить 184 940, 53 грн. Різниця в сумі заборгованості між розрахунком від 01.05.2025 та останнім розрахунком від 09.10.2025 року становить 31 595, 84 грн., хоча, як було вказано вище, зараховано платіжних доручень на суму 60 239, 08 грн. Причину неврахування цієї суми державний виконавець у відповіді не зазначає. Вважає, що ряд платежів зі сплати аліментів, які було здійснено на картковий рахунок стягувача, без зазначення призначення платежу, мали регулярний та систематичний характер, відповідали встановленим сумам аліментів, суми співвідносяться із визначеним зобов`язанням та спрямовані були на виконання рішення суду, а тому неврахування таких сум на переконання скаржника, є протиправними, тому просив визнати дії (бездільність) протиправними та зобов`язати виконавця врахувати вказані суми та здійснити перерехунок заборгованості з врахуванням наданих платіжних документів.

Також скаржником зазначено, що ним було подано клопотання до виконавця про необхідність зробити запити до банківських установ по платіжних документах, що містяться в додатках №1,2,5,6,7,8,9,10,15,24,25 до заяви від 09.06.2025 року з метою отримання інформації про власника рахунку, на який відбувались перекази. Дане клопотання було подано у зв`язку з тим, що ряд платежів на погашення аліментів боржником сплачувались на картковий рахунок дитини, який прив`язаний до рахунку матері (стягувача). Однак виконавець запиту не зробив, а тому скаржник просив в цій частині дії визнати неправомірними та зобов`язати зробити вказані запити.

Ухвалою суду від 28.11.2025 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

Стягувач, боржник, представник ДВС в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення не надходило.

Представник скаржника 19.02.2026 р. подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю скаржника та його представника, стягувача, представника ДВС, оскільки їх неявка не перешкоджають її розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Суд, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали скаргу та матеріали справи, зважаючи на строки розгляду, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

Судом встановлено, що Святошинський районний суд м. Києва у справі №2-4076/09 04.12.2009 р. року ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.11.2009 року (а.с. 1516, том №1).

14.12.2009 р. у справі видано виконавчий лист (а.с. 17 том №1).

На виконанні Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться Виконавчий лист №2-4074 виданий 07.04.2009 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.11.2009 року. Виконавче провадження НОМЕР_1.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_1 має заборгованість станом на 01.05.2025 р. у розмірі 216 536, 37 грн. (а.с. 38-39, том №2).

09.06.2025 року заявник звернувся до державного виконавця з заявою, в якій просив направити запити до банківських установ щодо платіжних документів, зазначених у додатках №1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 15, 24, 25 з метою отримання інформації про власника рахунку, на який здійснювалися перекази, та після отримання підтвердження зарахувати відповідні платежі в рахунок сплати аліментів (а.с. 40-41, том №2).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_1 має заборгованість станом на 01.08.2025 р. у розмірі 200 195.22 грн. (а.с. 42-43, том №2).

17.08.2025 року заявник звернувся до державного виконавця з заявою, в якій просив направити запит до АТ КБ "ПриватБанк" по платіжних документах, що містяться в додатках щодо платіжних документів, зазначених у додатках №1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 15, 24, 25 з метою отримання інформації про власника рахунку, на який здійснювалися перекази, та після отримання підтвердження зарахувати відповідні платежі в рахунок сплати аліментів (а.с. 44-45, том №2).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_1 має заборгованість станом на 09.10.2025 р. у розмірі 184 940,53 грн. (а.с. 48-49, том №2). Дана довідка-розрахунок заборгованості боржником до суду не оскаржувалась.

Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (частина перша статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (стаття 195 СК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19)).

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) вказано, що «… саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 червня 2022 року у справі № 759/4666/20 (провадження № 61-19514св21), зазначено, що: «суди встановили, що боржником не надано доказів, що спірні квитанції мали призначення саме аліменти, враховуючи те, що ОСОБА_2 визнавав понесення додаткових витрат на дитину. За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про правомірність дій державного виконавця та відсутність підстав для задоволення скарги в оскарженій частині».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2021 року в справі № 333/6869/19 (провадження № 61-5678св21) зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. […] Із наданих суду копій платіжних доручень можливо встановити тільки суму грошових переказів, валюту, дату здійснення цих фінансових операцій, одержувача та платника за кожним переказом. Інші відомості роздруківки не містять. Суд першої інстанції також не встановив, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю діда у витратах на дитину чи участі в інших витратах. Боржником не надано доказів, що він сплачував аліменти».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 2-4665/2008 (провадження № 61-14579св21) зазначено, що: «надані скаржником дублікати квитанцій про добровільне перерахування коштів на картковий рахунок стягувачки без зазначення у квитанції в графі «призначення платежу» - сплата аліментів, не свідчать про виконання ним судового рішення щодо сплати (погашення заборгованості) аліментів, а відтак такі не враховані державним виконавцем при складанні розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів, а дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні скарги».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 545/1241/20 (провадження № 61-11846св24) зазначено, що: «35. У справі, що переглядається, ОСОБА_1 на обґрунтування доводів скарги послався на безпідставне неврахування виконавцем квитанцій про перерахунок коштів на утримання дітей, сплачених на банківську картку стягувача ОСОБА_2 та на банківську картку сина ОСОБА_1. Боржник звертав увагу суду на те, що грошові перекази були здійснені з метою виконання обов`язку з утримання дітей з частковою позначкою «аліменти». 36. Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій порушили частину третю статті 195 СК та частину восьму статті 71 Закону № 1404-VIII (див. пункт 27). 37. В порушення статей 30-35 ЦК та статті 179 СК (див. пункти 31-34) суди не врахували, що з урахуванням обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи та того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів. 38. Поряд із цим встановлені судами попередніх інстанцій обставини свідчать, що ОСОБА_1 здійснив перерахування коштів по сплаті аліментів на рахунок неповнолітньої дитини ОСОБА_1. 39. Зокрема, платіжна інструкція Р24АС2960 (а.с.38) містить інформацію про переказ коштів в сумі 1100 грн з призначенням переказ власних коштів за аліменти; платіжна інструкція Р24А850295162С46516 (а.с.42) містить інформацію про переказ коштів в сумі 11200 грн з призначенням переказ власних коштів за аліменти. 40. Вказані суми (див. пункт 39) повинен був врахувати державний виконавець при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. 41. Інші платіжні інструкції (а.с.35-37, 39-41) посилання на аліменти у призначенні платежу не містять. 42. Таким чином суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушили норми процесуального права. […] 46. Проте скарга на дії державного виконавця підлягає частковому задоволенню, оскільки не всі платіжні інструкції, на які посилається скаржник, підтверджують перерахування коштів як аліментів (див. пункти 39-41)».

Аналогічне містить постанова суду від 05.08.2025 р у справі № 390/2379/24.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

В межах розгляду даної скарги, скаржником не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження здійснення ним перерахунку грошових коштів, зокрема платіжних документів, зазначених у додатках №1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 15, 24, 25 , які зазначені у заяві до ДВС від 09.06.2025 р. та від 17.08.2025 р.

Тому суд позбавлений можливості здіснити перевірку, чи дійсно ОСОБА_1 , здійснюваав переказ коштів по вказаних платіжних документах, перевірити призначення платежу та чи відбулось поповнення карти/рахунка та, які б дозволили ідентифікувати грошові кошти як такі, що спрямовані на сплату аліментів.

Зважаючи на конституційний розподіл влади в Україні, система органів виконавчої влади має повністю функціонувати та виконувати покладені на них законом завдання та обов`язки. Судова влада не має їх підміняти, втручаючись виключно в межах, порядку та спосіб, які вказані в процесуальних законах, а суд не може підміняти їх функції, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень, а саме: вирішувати питання здійснювати запит до банківських установ чи ні.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 10, 18, 126, 127, 431, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльнсть державного виконавця Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Труфанової Д.О. у виконавчому провадженні НОМЕР_1, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бабич Н.Д.