Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/561/25
Провадження № 2-о/670/1/26
УХВАЛА

(повна)

18 березня 2026 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Голуба О.Є.

за участю секретаря судового засідання Сікорської В.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника Потапова О.О.

представника заінтересованої особи Міністерство оборони України Стадника С.І.

представник заінтересованої особи Зіньківська сільська рада не з`явився

представник заінтересованої особи військова частина НОМЕР_1 не з`явився

заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився

заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Віньковецького районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявниця просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 понад п`ять років з січня 2006 року до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.02.2026 заявниця подала до суду клопотання про виключення Міністерства оборони України з числа заінтересованих осіб у справі. Дане клопотання обґрунтовано тим, що згідно ЦПК України заінтересована особа це учасник окремого провадження (ст. 294, 315 ЦПК), на чиї права чи обов`язки може вплинути рішення суду. Вона не є стороною спору, але залучається до справи для встановлення юридичних фактів. Її інтерес має бути правовим, тобто рішення суду повинно мати для неї наслідки. В поданій до суду заяві заявницею не ставиться питання отримання соціальних виплат після смерті ОСОБА_4 , в ній піднімається проблема спадкування майна померлого, а саме: майна померлого, яке зберігається в будинку заявниці АДРЕСА_1 , банківського рахунку у відділенні «ПриватБанк» та заробітної плати грошового забезпечення військовослужбовця сум, які були нараховані, але не виплачені йому військовою частиною за місцем служби. Грошовим забезпеченням ОСОБА_4 опікується Військова частина НОМЕР_1 , як юридична особа, яка залучена у справі в якості заінтересованої особи, а тому судове рішення про встановлення даного юридичного факту може вплинути лише на її права, однак не на права заінтересованої особи Міністерства оборони України.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала подане клопотання.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та зазначив, що рішення у даній справі про встановлення факту проживання однією сім`єю, яке необхідне заявниці для отримання спадщини не вплине на права Міністерства оброни України, оскільки не матиме зобов`язального чи матеріально-правового характеру для даної заінтересованої особи. Просив подане клопотання задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Стадник С.І. в судовому засіданні підтвердив, що у випадку встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_4 понад п`ять років заявниця не отримає права на отримання компенсації у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 згідно з вимогами статті 16-1 Закону № 2011-XII та статті 31 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та передбаченої приписами Постанови № 168 та Постанови № 975 Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 та від 25.12.2013 відповідно. Окрім того, встановлення даного факту постійного проживання з загиблим не зумовить віднесення її до кола осіб, яким військова частина на підставі наказу командира частини зобов`язана виплатити належне, але не отримане до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення військовослужбовця згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260. Разом з тим, лише у разі відсутності зазначених в даному Порядку осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Зазначив, що Міністерство оборони України не є розпорядником грошового забезпечення військовослужбовця, яке йому належало до дня смерті (загибелі), але не було отримане ним. У випадку не виплати даного грошового забезпечення особам, які мають право на таку виплату таке забезпечення не переходить в розпорядження Міністерства оборони України, а залишається в розпорядженні військової частини. Відтак, підтвердив, що належною заінтересованою особою у даній справі буде Військова частина НОМЕР_1 , в якій на момент смерті (загибелі) перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець ОСОБА_4 та на підставі наказу командира якої буде здійснюватися виплата грошового забезпечення можливим відповідним спадкоємцям.

Беручи до уваги зазначене, оскільки встановлення даного факту зумовить виникнення для заявниці лише права спадкування за законом відповідно до спадкових норм законодавства, як спадкоємцем четвертої черги, тому рішення у даній справі не впливатиме на права та обов`язки Міністерства оборони України.

Щодо виключення Міністерства оборони України зі складу учасників заінтересованих осіб у даній справі поклався на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області Кедись А.І. в судове засідання не з`явився, 17.03.2026 подав до суду заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи.

Представник заінтересованої особи Військова частина НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 28.10.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, 28.10.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подане клопотання та матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не порушують прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21, провадження № 61-15630св23).

Розглядаючи заяви в окремому провадженні, суд на підставі поданих доказів з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 161/9609/22, провадження № 61-12995сво22.)

У даній справі, заявниця ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 понад п`ять років з січня 2006 року до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З поданої заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який на час смерті був зареєстрований та проживав за тією ж адресою, що й заявниця: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина в складі якої є заробітна плата на картковому рахунку загиблого у відділені банку та неотримане ним у військовій частині грошове забезпечення, рухоме майно за місцем його проживання. Він загинув, захищаючи Вітчизну.

Маючи намір нотаріально посвідчити свої спадкові права, відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. Відтак встановлення даного юридичного факту має значення для належного оформлення заявницею права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Суд враховує, що відповідно до розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Згідно ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на наведене, за змістом наданих пояснень заявниці та її представника, а також пояснень представника Міністерства оборони України, під час розгляду заяви в судовому засіданні суд встановив, що предметом заяви ОСОБА_1 є встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 понад п`ять років з січня 2006 року до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки саме встановлення даного факту надає їй право на спадщину за законом, як спадкоємцю четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та відповідно одержання нею в порядку спадкування належного йому, але не отриманого до дня смерті (загибелі) грошового забезпечення військовослужбовця.

Разом з тим, у випадку встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_4 понад п`ять років заявниця не отримає права на компенсацію (одноразової грошової допомоги) у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 згідно з вимогами статті 16-1 Закону № 2011-XII та статті 31 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та приписів Постанови № 168 та Постанови № 975 Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 і від 25.12.2013 відповідно (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин), що випливає з аналізу даних норм. Отже, метою встановлення факту спільного проживання не є отримання вказаної вище компенсації, до призначення і виплати якої залучено ряд органів державної влади та безпосередньо Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Адміністрація ДПС України та відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Варто зазначити, що встановлення факту метою якого є отримання зазначеної вище компенсацї є предметом розгляду у справі № 670/610/24 (провадження № 22-ц/820/505/25) за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Окрім того, суд також враховує, що встановлення даного факту постійного проживання з загиблим не зумовить віднесення заявниці до кола осіб, яким військова частина на підставі наказу командира частини зобов`язана виплатити належне, але не отримане до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення військовослужбовця згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260. Разом з тим, лише у разі відсутності зазначених в даному Порядку осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до наказу командира військової частини в якій на момент смерті (загибелі) перебував військовослужбовець ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд бере до уваги, що при розгляді справи про встановлення юридичних фактів суд зобов`язаний з`ясувати, які фізичні та юридичні особи можуть бути заінтересованими особами і підлягають виклику в судове засідання, залежно від мети встановлення фактів.

ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи. Такі правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 13 червня 2024 року у справі № 333/8899/21, провадження № 61-6732св24;від 13 листопада 2024 року у справі № 308/14160/21, провадження № 61-5293св24.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Отже, заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або залучаються до участі у справі судом.

Ухвалою суду від 23.10.2025 за клопотанням заявниці, постановлено залучити до участі у справі в якості заінтересованих осіб Міністерство оборони України, військову частину НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та встановлено заінтересованим особам строк для подачі пояснень щодо поданої заяви.

Однак, як було зазначено вище, судом під час розгляду справи та клопотання заявниці про неналежність заінтересованої особи Міністерства оборони України було встановлено, що метою встановлення факту є отримання права на спадщину за законом, як спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та відповідно одержання нею в порядку спадкування належного йому, але не отриманого до дня смерті (загибелі) грошового забезпечення військовослужбовця, в тому числі кошти, які вже були нараховані та виплачені військовому і знаходяться на його банківському рахунку підлягатимуть розподілу при спадкуванні.

При цьому, як підтвердив в судовому засіданні представник Міністерства оборони України, останнє немає відношення та не є розпорядником грошового забезпечення військовослужбовця, яке йому належало до дня смерті (загибелі), але не було отримане ним та навіть у випадку не виплати даного грошового забезпечення особам, які мають право на таку виплату таке забезпечення також не переходить в розпорядження Міністерства оборони України, а залишається в розпорядженні військової частини.

Отже, в силу вимог законодавства, саме на військові частини, у яких військовослужбовці проходили військову службу, покладений обов`язок проводити нарахування та виплату сім`ям грошового забезпечення загиблих військовослужбовців. Міністерство оборони не вступає у жодні правовідносини із заявницею та не має будь-якого інтересу у вирішенні вказаної справи, оскільки встановлення даного факту зумовить виникнення для заявниці лише права спадкування за законом відповідно до спадкових норм законодавства, як спадкоємцем четвертої черги, тому рішення у даній справі не впливатиме на права та обов`язки Міністерства оборони України.

Разом з тим, належною заінтересованою особою буде саме Військова частина НОМЕР_1 в якій на момент смерті (загибелі) перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець ОСОБА_4 , та на підставі наказу командира якої буде здійснюватися виплата грошового забезпечення можливим відповідним спадкоємцям.

Суд зауважує, що можливість користуватися усіма передбаченими процесуальними правами та виконувати покладені обов`язки під час розгляду справи учасником справи, на права, інтереси та обов`язки якого дані правовідносини та рішення суду у справі не впливають (не вплинуть), суперечить завданням та основним засадам цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги мету встановлення факту, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданого заявницею клопотання про виключення зі складу учасників цивільної справи заінтересованої особи Міністерство оборони України, оскільки обставини, які можуть вплинути на її права, інтереси та обов`язки відсутні.

Керуючись ст. 2, 42, 43, 260-261, 293, 294, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заявника ОСОБА_1 про виключення заінтересованої особи Міністерство оборони України зі складу учасників справи задовольнити.

Виключити зі складу учасників цивільної справи № 670/561/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення заінтересовану особу Міністерство оборони України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

В судовому засіданні оголосити перерву до 11 год 00 хв 01.04.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 23.03.2026.

Суддя О.Є. Голуб