ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1233/24 Номер провадження 22-ц/814/2276/26Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

18 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді Дорош А.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України

на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2026 року

у справі за заявою Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про зміну способу та порядку виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.03.2025 у справі №542/1233/24, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.02.2026 у задоволенні заяви Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про зміну способу та порядку виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.03.2025 відмовлено. Повний текст судового рішення складено дата не вказана.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, її в апеляційному порядку оскаржила Державна казначейська служба України, подавши 04.03.2026 апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, тобто в строки, передбачені ст. 354 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки апелянтом не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Одночасно з апеляційною скаргою заявлено клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору при подачі апеляційної скарги до закінчення дії правового режиму воєнного стану в Україні, посилаючись на те, що Державна казначейська служба України утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з обмеженим обсягом фінансування та затвердженим кошторисом.

Згідно до ч. 1, 3, 5 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених в ухвалі від 10.09.2020 у справі №428/10113/20, в ухвалі від 14.09.2021 у справі №565/5616/14-ц «Системний аналіз наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Юридична особа не позбавлена права звернутися з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору та суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату (вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 ».

Однак до апеляційної скарги не надано доказів, які підтверджують неможливість сплатити судовий збір та відсутність у Державної казначейської служби України коштів призначених для сплати судового збору, на момент подання апеляційної скарги, а предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для звільнення юридичної особи від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у даній справі слід відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №915/955/15, судовий збір справляється за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачена Законом України «Про судовий збір» сплата судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виноситься відповідні ухвали.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оплаті апелянтом підлягає судовий збір у розмірі 3 328 грн.

Судовий збір у даній справі підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0016719

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до частини 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості відкрити провадження у справі, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати Державній казначейській службі України строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для сплати судового збору.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Державною казначейською службою України подано безпосередньо до Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу, на яку накладено кваліфікований електронний підпис її представника, що суперечить ч.8 ст. 43 ЦПК України, згідно якої якщо документи подаються учасниками справи до суду в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

При цьому, документ, який є роздруківкою електронного документа, не вважається електронним документом у розумінні Закону. Роздрукований текст із протоколом перевірки підпису не прирівнюється до належним чином підписаного паперового документа, якщо на ньому немає власноручного підпису.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати Державній казначейській службі України строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання апеляційної скарги, що відповідає ст. 356 ЦПК України, з врахуванням вимог ст. 43 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ч.2 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2026 року - залишити без руху.

Надати Державній казначейській службі України строк для усунення вказаних недоліків, але не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали суду, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. І. Дорош