РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/578/26

провадження у справі № 2/0285/1066/26

20 березня 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Сташків Т. Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,

сторони справі: представник позивача Поляков О. В., відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Звягелі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ :

30.01.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 358395463 від 22.02.2023 у розмірі 49 580,10 грн, 2 662,40 грн сплаченого судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначають, що між 22.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 358395463 у електронній формі. Відповідно до умов договору позикодавець надав відповідачу кредит у виді кредитного ліміту із першим траншем у розмірі 5000,00 грн на строк 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,76% у день. В подальшому сума кредиту збільшена до 10 500,00 грн. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, проте останній своїх зобов`язань не виконав. Відповідно до договору факторингу від 28.11.2018 з подальшими додатковими угодами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало права вимоги за договором № 358395463 ТОВ «Таліон плюс», 31.07.2024 право вимоги набуло ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», а 15.07.2025 право грошової вимоги за договором позики отримав позивач. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.

Ухвалою суду від 06.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 06.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ Приват банк щодо банківського рахунку відповідача.

Сторони в судові засідання 23.02.2026, 17.03.2026 не з`явилися.

У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести без його присутності, наполягав на задоволенні позову.

У заяві від 23.03.2026 відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю. У заяві від 13.03.2026 долучити до матеріалів справи копію військового квитка та довідку про безпосередню участь у зоні бойових дій.

Оскільки усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотали про проведення розгляду справи без їх участі, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.

22.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 358395463, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу перший транш за договором у розмірі 5000,00 грн на строк 14 днів, тобто до 08.03.2023, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом зазначеного періоду у розмірі 1,76 % в день, протягом наступних періодів у розмірі 2,98 % у день (пункти 8.3.1, 8.4 Договору). Визначено строк дії договору протягом 5 років (а. с. 30-38).

Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на мобільний номер.

Від АТ КБ Приват банк на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшло повідомлення, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , банком емітована банківська картка із номером НОМЕР_2 , повідомлено фінансовий номер телефону та надано виписку із рахунку за період з 22.02.2023 до 03.03.2023, у якому зафіксовано надходження на рахунок відповідача у розмірі 5000,00 грн, 3500,00 грн, 2000,00 грн.

Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ Манівео швидка фінансова допомога, заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.04.2023 становила 23 338,60 грн, з яких 10 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 12 838,60 грн - за відсотками (а. с. 51).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» приймає за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 74-91).

До договору долучено додаткові угоди від 28.11.2019, від від 31.12.2020, від 31.12.2021, від 31.12.2022, від 31.12.2023, згідно яких строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжується до 31.12.2024, акт звірки взаємних розрахунків за фінансуванням реєстру права вимоги № 224 від 11.40.2023, протокол узгодження факторингової операції згідно з реєстром прав вимог № 224 від 11.04.2023, витяг з реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023, де зазначено про заборгованість ОСОБА_1 за договором № 358395463 у розмірі 22 983,60 грн.

В подальшому 31.07.2024 між ТОВ Таліон плюс та ТОВ Фінансова компанія Онлайн фінанс укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ Фінансова компанія Онлайн фінанс приймає за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і щодо кредитного договору № 358395463 від 22.02.2023 (а. с. 66-73).

До договору факторингу долучено копія платіжної інструкції про оплату за договором факторингу від 31.07.2024, витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024, де зазначено про заборгованість ОСОБА_1 за договором № 358395463 у розмірі 49 580,10 грн.

15.07.2025 між ТОВ Фінансова компанія Онлайн фінанс та ТОВ Фінансова компанія Ейс укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ Фінансова компанія Ейс приймає за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і щодо спірного кредитного договору (а. с. 52-65).

До договору факторингу долучено акт прийому-передачі реєстру боржників від 15.07.2025, копії платіжних інструкцій про перерахування коштів між учасниками договору факторингу від 15.07.2025, витяг з реєстру боржників від 15.07.2025, де зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за договором № 358395463 становить 49 580,10 грн.

При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.

Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між відповідачем та первісним позикодавцем укладено в електронному вигляді, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно із положеннями статей 1046-1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Також позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц).

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений у електронній формі, сторони обумовили істотні умови договору як то розмір споживчого кредиту, відсоткову ставку за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.

Позивачем доведено виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» своїх зобов`язань за договором № 358395463 від 22.02.2023 щодо надання відповідачу кредитних коштів траншами на загальну суму 10 500,00 грн.

Вказане підтверджується наданою АТ КБ «Приват банк» інформацією щодо повного номеру платіжної картки, емітованої на ім`я відповідача, та випискою про рух коштів за вказаним рахунком за період з 22.02.2023 до 03.03.2023.

Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 358395463 від 22.02.2023 відповідно до копій договору факторингу від 28.11.2018 з реєстром прав вимоги № 224 від 11.04.2023, договору факторингу від 31.07.2024 з реєстром права вимоги № 1 від 31.07.2024, договору факторингу від 15.07.2025 з актом прийому-передачі реєстру боржників від 15.07.2025, квитанціями про перерахування коштів на виконання договорів факторингу та актами звірки про відсутність грошових зобов`язань, витягів із реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості ОСОБА_1 .

Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем долучено розрахунок первісного позикодавця (а. с. 51).

При перевірці правильності нарахувань заборгованості судом встановлено, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані у межах строку кредитування та відповідно до узгоджених умов договору кредиту.

Але відповідно до п. 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на момент існування договірних відносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідно до копії військового квитка, довідки форми 12 військової частини НОМЕР_3 молодший сержант ОСОБА_1 з 06.06.2022 мобілізований до лав Збройних Сил України, проходить службу до теперішнього часу та зазначено періоди безпосередньої участі у бойових діях у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

Відтак відповідачу, як мобілізованому громадянину України, проценти за користування кредитом не нараховуються, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 39 080,10 грн.

Відтак позивачем частково доведено порушення його майнових прав відповідачем.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансової компанії «Ейс» у розмірі 21,18 %, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором №358395463 від 22.02.2023 у розмірі 10 500,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 10 500,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 563,90 грн сплаченого судового збору та 1482,60 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20 березня 2026 року.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13; );

відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Т. Г. Сташків