Дата документу 23.03.2026 Справа № 337/3413/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/3413/17 Головуючий у 1-й інстанції: Салтан Л.Г.
Провадження № 22-ц/807/1015/26-2 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: АКІБ «УкрСиббанк», про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: АКІБ «УкрСиббанк», про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно, та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків у розмірі 1 739 грн., надавши суду докази на підтвердження внесення коштів в строк до 03 грудня 2022 року.

Постановлено, що питання щодо виклику свідків у судове засідання на 20 грудня 2022 року об 09 год 30 хв необхідно вирішити після забезпечення ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із викликом свідків.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що згідно з ч. 3 статті 135 ЦПК України у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення судових витрат або несплати у визначений судом строк відповідних сум авансом суд вправі відхилити клопотання про виклик свідка, скасувати раніше постановлену ухвалу про виклик свідків та ухвалити рішення на підставі інших поданих учасниками справи доказів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Однак, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може бути відкрито з наступних підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК Україні).

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвали суду першої інстанції про внесення на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язані з викликом свідків не зазначені у переліку ухвал, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені окремо від рішення.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, ухвала суду першої інстанції про забезпечення судових витрат не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду щодо суті спору й окремо від цього рішення. Оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду щодо суті спору.

Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 509/2803/19 (провадження № 61-18656св20).

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Законодавством України передбачено безумовне повернення апеляційної скарги у разі, якщо така подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Колегія суддів наголошує, що винятків, за наявності яких особа може звернутися до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на зазначене рішення (ухвалу суду першої інстанції), процесуальне законодавство не передбачає.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції про внесення на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків, не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 522/1654/18 (провадження 61-15599св19).

Крім того, доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97" проти України" від 21 жовтня 2010 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" № 3236/03).

Оскільки справа по суті розглянута судом першої інстанції не була, а ухвала суду першої інстанції про внесення на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від судового рішення, яким спір має бути вирішений по суті.

Виходячи з наведеного, ухвала суду першої інстанції про внесення на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення.

Отже, пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України передбачено безумовне повернення апеляційної скарги у разі, якщо така подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Винятків, за наявності яких особа може звернутися до суду апеляційної інстанції на зазначену ухвалу суду першої інстанції, процесуальне законодавство не передбачає.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на, те що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року про зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків у цій справі повернуто скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд вказав про те, що ухвала Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року не може бути оскаржена окремо від рішення щодо суті спору.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: АКІБ «УкрСиббанк», про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП», Державного реєстратора Пелих Віталія Віталійовича, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області третя особа: АКІБ «УкрСиббанк», про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю, відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року про зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків у цій справі, повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

За наведених обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року слід повернути особі, що її подала.

Керуючись статтями 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року у цій справі повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко