Номер провадження 22-ц/816/1686/26 Суддя-доповідач - Щербаченко М. В.
УХВАЛА

24 березня 2026 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючої судді - Щербаченко М. В. (суддя-доповідач), суддів - Сидоренко А. П., Сізова Д. В.,

за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В.,

учасників судового процесу:

представника позивачки Казака М.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Верещагіна Д.Б.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

представника третьої особи адвоката Пось С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ВЕРЕЩАГІНА Дмитра Борисовичапро призначення додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи та клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 - адвоката ПОСЬ Сергія Григоровича про приєднання до матеріалів справи документів

у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Міністерство оборони України, ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МІСТІ СУМИ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ, ОСОБА_8 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 ,

про встановлення факту батьківства,

у с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_10 звернулась з указаним позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , в якому просить установити факт батьківства ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно батька та по- батькові дитини.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 січня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, адвокат Верещагін Д.Б. в інтересах відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_13 та адвокат Пось С.Г. в інтересах третьої особи ОСОБА_2 подали до Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі адвокат Верещагін Д.Б. заявив клопотання про призначення додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення факту батьківства ОСОБА_12 щодо дитини ОСОБА_11 , яке мотивував наявністю підстав, визначених статтею 113 ЦПК України та тим, що аналіз ДНК від 14.04.2025 № 149-МГ на підтвердження кровної спорідненості між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не відповідає вимогам статей 77-80 ЦПК України, а тому є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відбір зразків відбувся без дотримання процедури та без участі нейтральної сторони (батьків загиблого), а тому не може бути взятий судом до уваги. Неможливо перевірити, які саме зразки були надані позивачем, якій особі вони належать, чи дійсно зразки належать дитині, зазначеній у висновку. Доказів присутності дитини при відборі зразків для дослідження матеріали справи не містять. Використання матеріалів померлої особи без рішення суду неможливе.

Крім того, представник відповідачів ОСОБА_14 23 березня 2026 року подав до апеляційного суду окреме клопотання про призначення додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи, в якому посилався на недостовірність висновку експерта № 149-МГ через обґрунтовані сумніви щодо належності зразків букального епітелію саме ОСОБА_11 , оскільки не узгоджується виїзд 14 квітня 2025 року позивачки та її сина до міста Дніпро до відділу судово-медичної лабораторії ДСУ «Дніпровське обласне бюро судово-медичних експертиз» і фактичний відбір у вказаних осіб зразків букального епітелію у присутності судового експерта Івашини О.Х. і лаборанта ОСОБА_15 . В обґрунтування цих доводів посилається на те, що син позивачки 14.04.2025 був присутній на п`яти уроках Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 та відповідно до довідки сімейного лікаря хворів з 07 по 14 квітня 2025 року. Експерт ОСОБА_16 , яка проводила експертизу не була присутня при відібранні зразків у позивачки та її сина. Сама позивачка не змогла пояснити під час допиту обставин відібрання зразків та місця розташування лабораторії у будівлі бюро судово-медичних експертиз. За заявою представника відповідачки від 03.03.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_10 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено частиною четвертою статті 358 КК України.

Також представник третьої особи Пось С.Г. через систему «Електронний суд» подав клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів, які додає представник відповідачів ОСОБА_14 та на які останній посилається у клопотанні про призначення додаткової судової експертизи в обґрунтування сумнівів у достовірності Висновку експерта № 149-МГ. Зокрема, апеляційному суду надано довідку КУ «Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 від 23.02.2026 № 01-14/38, лист ДСУ «Дніпровське обласне бюро судово-медичних експертиз» від 24.02.2026 № 1188, копію ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 10 березня 2026 року, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 березня 2026 року за №0000186, клопотання про проведення тимчасового доступу від 20 березня 2026 року № 183/2 та заява про вчинення кримінального правопорушення від 03 березня 2026 року.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Верещагін Д.Б., відповідачка ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_17 підтримали заявлені клопотання, просили задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_18 заперечував проти призначення додаткової експертизи та приєднання до матеріалів справи додаткових документів, не подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, висновок судової генетичної експертизи від 14.04.2025 року є належним та допустимим доказом, заявником клопотання не зазначено норми права, які були порушені при проведенні експертизи та у відсутність батьків. Не обґрунтовано невідповідність указаного висновку експертизи вимогам статті 79, 80 ЦПК України. Не доведено підстав призначення додаткової судової експертизи, оскільки висновок по суті поставленого питання є чітким та ясним, доводи клопотання свідчать по суті про необхідність призначення повторної експертизи.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про призначення у справі додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи не підлягає задоволенню зважаючи на такі мотиви.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Відповідно до частини першої стаття 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 201/15019/14-ц).

Проаналізувавши зміст Висновку експерта № 149-МГ, який суд першої інстанції вважав належним доказом та врахував під час ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку про те, що немає підстав для призначення додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи з мотивів, які наведені у клопотанні представника відповідачів ОСОБА_14 (а.с.135-138).

Викладені у вказаному Висновку відповіді на поставлене питання про те чи є ОСОБА_13 біологічним батьком дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є повними, ясними, вичерпними стосовно поставленого питання.

Крім того, судом першої інстанції була допитана судовий експерт ОСОБА_16 , яка надала роз`яснення з приводу підстав отримання зразків біологічного матеріалу у загиблого, повідомила про порядок його використання та збереження.

Представник відповідачки ОСОБА_19 брала участь у судовому засіданні, в якому проводився допит експерта ОСОБА_16 та мала можливість поставити відповідні питання на стадії розгляду справи місцевим судом.

Представник відповідачів ОСОБА_14 у поданому до апеляційного суду клопотанні про призначення додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи, фактично ставить питання про призначення не додаткової, а повторної експертизи, оскільки вважає, що Висновок експерта № 149-МГ суперечить іншим установленим судом обставинам, є сумнів у належності використаних зразків дитині позивачки, а використання матеріалів померлої особи неможливо без рішення суду та згоди батьків.

Проте заявником клопотання не мотивовано яким саме іншим обставинам, установленим судом, суперечить Висновок експерта № 149-МГ від 14.04.2025 року.

Указаний висновок експертизи складений лікарем судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-біологічних експертиз ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_16 , яка має 26 років стажу за фахом «судово-медична імунологія» та вищу кваліфікаційну категорію за указаною спеціальністю. Висновок судового експерта від № 149-МГ від 14.04.2025 відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зробленого висновку.

У Висновку судового експерта від № 149-МГ вказано, що судовий експерт ОСОБА_16 обізнана із кримінальною відповідальністю за статтею 384 КК України за завідомо неправдивий висновок і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Представником відповідачів Верещагіним Д.Б. не наведено обґрунтованих підстав, визначених частиною другою статті 113 ЦПК України для проведення повторної судової експертизи.

Доводи клопотання стосовно сумнівів у належності використаних зразків саме дитині позивачки є припущеннями. За змістом Висновку судового експерта від № 149-МГ відбір зразків букального епітелію у позивачки та її сина ОСОБА_11 було здійснено незаінтересованими особами у Відділенні судово-біологічних експертиз ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» лаборантом ОСОБА_15 у присутності судового експерта Івашини О.Х. У висновку експертизи зазначені паспортні дані позивачки та дані свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_11 , стосовно якого установлювалось біологічне батьківство.

Посилання на неможливість використання біологічних матеріалів померлої особи без рішення суду та необхідність отримання дозволу батьків апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах цивільного законодавства, не впливають на достовірність самих зразків, які були використані експертом при дослідженні, а їх використання без відповідної згоди відповідачів у цій справі не може спотворити результати дослідження.

Апеляційний суд також вважає необхідним зауважити, що у справі, яка переглядається, відповідачі не були позбавлені права та можливості реалізовувати свої процесуальні права на стадії розгляду справи місцевим судом, у тому числі шляхом подання клопотання про призначення судової експертизи у межах підготовчого засідання, яке неодноразово відкладалось, у тому числі, за клопотанням сторони відповідача.

Також з матеріалів справи апеляційним судом установлено, що представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_19 до суду першої інстанції подавала клопотання про поновлення строку для подачі до суду клопотання про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи.

Протокольною ухвалою суду від 01 грудня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_19 про поновлення процесуального строку було залишено без задоволення як передчасне, оскільки таке клопотання має подаватись одночасно з клопотанням про призначення судової експертизи, яке фактично не було подано.

Після цього відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_19 на стадії розгляду справи судом першої інстанції так і не подали клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. Сторона відповідача, з огляду на тривалість судового розгляду в суді першої інстанції в цілому та підготовчого провадження зокрема (8 місяців), не була обмежена у праві ефективно представити свою правову позицію в суді першої інстанції.

При цьому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття та оцінки для обґрунтування підстав для призначення повторної експертизи додаткових документів, поданих представником відповідача ОСОБА_14 та представником третьої особи Пось С.Г. 23 березня 2026 року зважаючи на такі мотиви.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 367 ЦПК України).

Приймаючи докази, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити, які саме докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №760/16979/15-ц).

Подані представником відповідачів ОСОБА_14 та представником третьої особи Пось С.Г. додаткові документи, отримані на адвокатський запит та заяви адвоката Верещагіна Д.Б., датовані лютим та березнем 2026 року, а оскаржуване рішення ухвалене 07 січня 2026 року.

Оскільки надані апеляційному суду стороною відповідача та представником третьої особи ОСОБА_2 додаткові докази збирались і отримувались після ухвалення оскаржуваного рішення, їх прийняття та дослідження апеляційним судом за відсутності доказів виняткових обставин, які перешкоджали відповідачам та третій особі ОСОБА_2 , інтереси яких в місцевому суді представляли адвокати, надати їх раніше для оцінки місцевим судом, суперечить приписам частин першої та третьої статті 367 ЦПК України.

Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Оскільки представником відповідачів Верещагіним Д.Б. не доведено підстав для призначення додаткової та повторної судової експертизи, які визначені статтею 113 ЦПК України та виняткових підстав, визначених частиною третьою статті 367 ЦПК України ініціювання відповідного питання перед судом апеляційної інстанції, клопотання не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 103, 104, 113, 252, 260, 261, 381 ЦПК України, апеляційни суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ВЕРЕЩАГІНА Дмитра Борисовича про призначення додаткової судової молекулярно-генетичної експертизи та клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 - адвоката ПОСЬ Сергія Григоровича про приєднання до матеріалів справи документів - залишити без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий М. В. Щербаченко

Судді А. П. Сидоренко

Д. В. Сізов