Номер провадження: 22-ц/813/5697/26
Справа № 495/3150/23
Головуючий у першій інстанції Анісімової Н.Д.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Сегеди С.М. (суддя доповідач), Громіка Р.Д., Комлевої О.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гербей Андрій Андрійович, на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року по справі за позовом а позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя,

встановив:

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя задоволено.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2010 року випуску, сірого кольору та автомобіль марки пасажирський ПАЗ 32054-07, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску за ОСОБА_1 ..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію належної йому частки автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2010 року випуску, сірого кольору та автомобіль марки пасажирський ПАЗ 32054-07, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, в розмірі 446 453,50 грн.

12 березня 2026 року, засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гербей А.А., звернулася з апеляційною скаргою, в якій також просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року, посилаючись на те, що про існування оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 дізналася лише 02 березня 2026 року, отримавши виклик від державного виконавця Білгород Дністровського ВДВС. Після чого, 05 березня 2026 року представник скаржника адвокат Гербей А.А. звернувся до Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії оскаржуваного рішення.

Одночасно скаржник зазначає, що попередній представник ОСОБА_1 адвокат Бондаренко Г.Є., яка діяла недобросовісно, про результати розгляду судової справи та оскаржуване судове рішення своїй довірительниці не повідомила, внаслідок чого скаржниця була позбавлена можливості на своєчасне подання апеляційної скарги.

Також звертає увагу суду на те, що текст судового рішення виготовлений та опублікований судом першої інстанції поза межами строку на апеляційне оскарження, а саме: оскаржуване рішення ухвалено судом 10 жовтня 2024 року, надіслано судом до Єдиного державного реєстру судових рішень - 19 листопада 2024 року, зареєстровано - 30 листопада 2024 року та забезпечено надання загального доступу лише 21 листопада 2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 березня 2026 року витребувано з Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області матеріали цивільної справи №495/3150/23. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гербей А.А., на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року залишено без руху.

19 березня 2026 року, на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 17 березня 2026 року матеріали вищезазначеної цивільної справи надійшли до апеляційного суду.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження, рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 листопада 2018 у справі № 54/239.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області ухвалено 10 жовтня 2024 року.

Слід звернути увагу на те, що в Білгород Дністровському міськрайонному суді Одеської області інтереси відповідача ОСОБА_1 представляла адвокат Бондаренко Г.Є., на підставі ордера серії ВН №1250259 від 24 травня 2023 року (а.с.40, 106, 108), яка подавала до суду відзив (а.с.35-36), заяви (а.с.84; 93; 105; 124, а.с.107), була присутня в судових засіданнях, її особа встановлювалась, роз`яснювались процесуальні права (а.с.112-113; а.с.127-129), більш цього була присутня при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду (а.с.127-129).

Тобто, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Бондаренко Г.Є., була поінформована про розгляд цієї справи в суді першої інстанції, що свідчить про її обізнаність про розгляд справи.

У той же час, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене 10 жовтня 2024 року, та 21 листопада 2024 року забезпечено надання загального доступу до тексту цього судового рішення.

Проте, апеляційна скарга подана скаржником ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Гербей А.А., більш ніж через 1 рік та 4 місяця після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Посилання представника скаржника на те, що копію оскаржуваного рішення суду не отримував, а про існування рішення суду довідався від приватного виконавця, не є обставинами щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження як обставинами непереборної сили, які б перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою протягом визначеного законом строку.

У частині першій статті 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 301/2320/15-ц (провадження № 61-9348св22) зазначено, що «з огляду на імперативний характер частини другої статті 358 ЦПК України та присічність річного строку, визначеного вказаною процесуальною нормою, який поновленню не підлягає, суд позбавлений за таких обставин можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для з`ясування поважності причин пропуску, поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою вказаної особи, поданою після спливу річного строку з дня постановлення оскаржуваного рішення».

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку про інформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що: коли строк для оскарження поновлюється після спливу значного періоду часу без жодної потреби у виправленні серйозних судових помилок чи недоліків правосуддя, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Тоді як вирішення питання про будь-яке поновлення строку на оскарження відноситься саме до повноважень національних судів, такі повноваження не є необмеженими. У кожній справі національні суди мають перевірити, чи є підстави для поновлення строку на оскарження виправданими, а також обґрунтувати своє рішення про поновлення строку. (SABADASH v. UKRAINE № 28052/13, § 31-34, ЄСПЛ, від 23 липня 2019 року).

Таким чином, враховуючи наведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року, тому у відповідності до вимог п. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гербей Андрій Андрійович, на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2024 року по справі за позовом а позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя, - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Р.Д. Громік