Справа №930/2039/25
Провадження № 6/930/10/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

19 березня 2026 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Загребельному О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мунтяну І.І. про розстрочення виконання судового рішення Немирівського районного суду Вінницької області у справі № 930/2039/25 від 30.09.2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

04.03.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мунтяну І.І. звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із вказаною вище заявою.

Заяву обґрунтовано тим, що у провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебувала справа № 930/2039/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. 30 вересня 2025 року ухвалено рішення у цивільній справі, яким вирішено: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 132 341,82 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн».

11 лютого 2026 року Вінницький апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу представника відповідачки: «Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мунтяна Ігоря Івановича задовольнити частково. Заочне рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року в частині розміру стягуваних судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції змінити, зменшивши їх розмір з 25 000 грн до 5 000 грн. В решті рішення залишити без змін».

ОСОБА_1 є добросовісним боржником, не ухиляється від виконання рішення суду та визнає обов`язок щодо погашення заборгованості. Однак її майновий стан на даний час істотно ускладнює можливість одноразового виконання рішення у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення.

На даний час заявниця має обмежене джерело доходу, яке є єдиним засобом існування для неї та членів її сім`ї. Сплата всієї суми боргу одноразово призведе до суттєвого порушення її права на достатній життєвий рівень та створить ризик неможливості забезпечення базових потреб (оплати житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, медикаментів тощо). Водночас заявниця має намір виконати рішення суду в повному обсязі шляхом здійснення регулярних щомісячних платежів у розумному та посильному для неї розмірі.

Крім того, на утриманні заявниці перебуває малолітня дитина, яка потребує щоденного матеріального забезпечення, витрат на харчування, одяг, лікування та інші необхідні потреби. Заявниця несе повну відповідальність за належні умови її проживання та розвитку. З огляду на це одноразове стягнення всієї суми заборгованості суттєво ускладнить можливість забезпечення базових потреб дитини, що свідчить про наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення суду у повному обсязі одноразово.

З урахуванням того, що загальна сума стягнення становить 139 764,22 грн (132 341,82 грн заборгованості, 2 422,40 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу), а також беручи до уваги матеріальний стан боржниці, з метою реального та повного виконання рішення суду просить визначити конкретний строк та порядок його виконання.

На підставі зазначеного представник відповідача просив розстрочити виконання рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року у справі № 930/2039/25 строком на 12 місяців та встановити запропонований графік щомісячних платежів, а саме: сплата 11 щомісячних платежів по 11 647,00 грн; останній, дванадцятий платіж у розмірі 11 647,22 грн.

Представник заявника в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд питання про розстрочку виконання рішення суду розглянути у відсутності ОСОБА_1 та його відсутності. Заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» » у судове засідання не з`явився. Про причини відсутності не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши доводи заявниці та надані нею обґрунтування у сукупності з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» стягнуто заборгованість за кредитними договорами у розмірі 132 341,82 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 лютого 2026 року вказане рішення змінено в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх розмір до 5 000,00 грн, у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Таким чином, загальний розмір коштів, що підлягають стягненню з боржниці, становить 139 764,22 грн.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

У той же час, згідно з частиною 5статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас розстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19 та від 03 вересня 2020 року у справі № 905/30/16.

Відповідно до положень частини 1статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що заявниця не заперечує обов`язку виконання рішення суду та виявляє намір його виконати, водночас її майновий стан на даний час ускладнює можливість одноразового виконання рішення суду у повному обсязі. Разом із тим суд враховує необхідність забезпечення обов`язковості судового рішення та права стягувача на його своєчасне виконання.

Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення виконання рішення суду, суд виходить із принципів розумності, справедливості та співмірності, а також необхідності дотримання балансу прав та законних інтересів сторін.

За таких обставин суд дійшов висновку, що наведені заявницею обставини є підставою для розстрочення виконання рішення суду, однак строк розстрочення, про який просить заявниця, є надмірним. З урахуванням розміру заборгованості та з метою забезпечення реального виконання рішення суду у розумний строк суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року на шість місяців, визначивши такий порядок виконання рішення суду:

перший платіж 23 294,04 грн;

другий платіж 23 294,04 грн;

третій платіж 23 294,04 грн;

четвертий платіж 23 294,04 грн;

п`ятий платіж 23 294,04 грн;

шостий (остаточний) платіж 23 294,02 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258 - 261,268,353,354,435 ЦПК України, статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мунтяну Ігоря Івановича про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року у справі № 930/2039/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості у загальному розмірі 139 764,22 грн строком на шість місяців.

Встановити наступний порядок виконання рішення суду:

перший платіж 23 294,04 грн;

другий платіж 23 294,04 грн;

третій платіж 23 294,04 грн;

четвертий платіж 23 294,04 грн;

п`ятий платіж 23 294,04 грн;

шостий (остаточний) платіж 23 294,02 грн.

Платежі підлягають сплаті щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем набрання ухвалою законної сили, до повного виконання рішення суду.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.М. Алєксєєнко