Справа № 569/417/25
18 березня 2026 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді Панас О.В.
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.
відповідачки ОСОБА_1
представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 адвоката Ревви Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Панчелюги К.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Рівненський відділ ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Львівського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства, -
17.02.2026 р. представник позивача ОСОБА_3 адвокат Панчелюга К.М. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи , за якою просила ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 569/417/25, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 22 314,90 грн.
Заяву обґрунтувала тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2026 року у справі № 569/417/25 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задоволено повністю. Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час розгляду справи Позивачем були понесені судові витрати, пов`язані з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи, яка була призначена ухвалою суду від 20 травня 2025 року. Фактичний розмір витрат становить 22 314,90 грн., що підтверджується: рахунком-фактурою № 191 від 05 серпня 2025 року, виставленим Рівненським НДЕКЦ МВС України, квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 05.08.2025 року про сплату коштів.
Сторони у справі були повідомлені про дату розгляду заяви про прийняття додаткового рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 , представник відповідачів адвокат Ревва Л.Ю., яка діє згідно ордерів серія ВК №1215665, ВК №1215666, в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заяви з підстав зазначених відповідачами у запереченнях на заяву.
Згідно поданих до суду заперечень вказали, що як вбачається з матеріалів справи Позивач ОСОБА_3 , добровільно, без будь-якого тиску чи примусу з чиєї б то не було сторони, за власного бажання та з власних романтичних почуттів мала близькі стосунки з ОСОБА_4 , внаслідок чого завагітніла і народила від нього дитину.
Крім того, як встановлено під час розгляду справи, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_8 ні прав Позивачки, ні прав її дитини не порушували. Звернення до суду з позовом їй було необхідне для встановлення батьківства ОСОБА_4 відносно малолітньої ОСОБА_5 , з метою отримання соціальних виплат та, можливої спадщини, щодо яких у сторін спору немає. Жодна дія чи бездіяльність жодного із відповідачів не призвела до виникнення судової справи.
Навпаки, сама Позивач винна у виникненні понесених витрат, адже саме її діями була викликана необхідність звернення до суду за встановленням факту батьківства.
Долучена Позивачем копія квитанції від 05.08.2025 нечитабельна, в ній неможливо розібрати ні цифр, ні букв. А отже, цей доказ є неналежним і не може підтверджувати понесені Позивачем витрати.
Рахунок-фактура сам по собі не є первинним документом, що підтверджує витрати. Це лише пропозиція оплатити товар чи послугу, проте не підтверджує її оплати.
Таким чином, Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували понесення ним витрат на проведення експертизи.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.
Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторони позивача та третьої особи.
Заслухавши пояснення відповідачки, представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10.02.2026 р. задоволено позовну заяву ОСОБА_3 . Ухвалено визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внести у актовий запис № 108, зареєстрований 30.07.2024 Гощанським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції наступні зміни: замість « батько ОСОБА_9 » внести запис «батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України».

Відповідачами у справі є вдова ОСОБА_4 та його дочка від шлюбу ОСОБА_2 . Дитина, батьківство якої встановлювалося - позашлюбна, що було встановлено у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При вирішенні вимог представника позивача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних із проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи , то суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В судовому засіданні представник позивача повідомляла, що після ухвалення рішення ними буде подано заяву щодо відшкодування понесених позивачкою судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Разом з тим, судові витрати - це невід`ємна складова справедливої сатисфакції, що відшкодовує заявнику реальні та обгрунтовані витрати, понесені через порушення його прав.

Під компенсаційною функцією судових витрат необхідно розуміти такий вплив норм інституту судових витрат на суспільні відносини у сфері судочинства, за якого учасники судового процесу отримують справедливу компенсацію понесених ними судових витрат за встановленими чинним законодавством правилами.

Мета сатисфакції - надати заявнику компенсацію за порушення, а не покарати відповідача. Отже, між встановленим порушенням прав Позивача та заявленою шкодою повинен існувати причинно-наслідковий зв`язок, тобто, саме порушення прав Позивача Відповідачем має слугувати підставою звернення Позивача із позовом за захистом свого права, і, відповідно понесення судових витрат у зв`язку з судовим розглядом. І саме таке вимушене звернення до суду через порушення права має спричинити шкоду.

Таке тлумачення відповідає тлумаченню норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейським судом з прав людини.

Як зазначається у Практичній рекомендації «Вимоги до справедливої сатисфакції» Європейського суду з прав людини, суд надає відшкодування, яке вважатиметься «справедливим» за даних обставин. Тобто, зважаючи на всі особливості кожної справи. Суд також може з міркувань справедливості призначити відшкодування у розмірі, меншому за фактично нанесену шкоду чи фактично понесені витрати, або не призначити відшкодування взагалі. Це стосується, наприклад, випадків, коли, в оскаржуваній ситуації, сам заявник винний у розмірі завданої шкоди чи понесених витрат.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3 , добровільно, без будь-якого тиску чи примусу з чиєї б то не було сторони, за власного бажання мала близькі стосунки з ОСОБА_4 , внаслідок чого завагітніла і народила від нього дитину.

Крім того, як встановлено під час розгляду справи, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_8 ні прав позивачки, ні прав її дитини не порушували. Звернення до суду з позовом їй було необхідне для встановлення батьківства ОСОБА_4 відносно малолітньої ОСОБА_5 , оскільки батько дитини був військовослужбовцем, встановлення батьківства дає право дитині щодо соціального захисту, як дитині військовослужбовця. Без рішення суду реалізація таких прав неможлива.

Жодна дія чи бездіяльність жодного із Відповідачів не призвела до виникнення судової справи.

Отже, як вбачається з викладеного та підтверджується матеріалами справи (показами сторін, документами по суті, наданими під час судових засідань поясненними), між заявленими витратами на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та Відповідачами відсутній будь-який причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Долучена Позивачем копія квитанції від 05.08.2025 нечитабельна, в ній неможливо розібрати ні цифр, ні букв, ні призначення платежу. А отже, цей доказ є неналежним і не може підтверджувати понесені Позивачем витрати.

Рахунок-фактура сам по собі не є первинним документом, що підтверджує витрати. Це лише пропозиція оплатити товар чи послугу, проте не підтверджує її оплати.

Відповідно до п. 9 ч. З ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, серед іншого, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, позивач не подала попереднього розрахунку витрат, заяву про ухвалення додаткового судового рішення та долучені до неї документи (копію рахунку-фактури №191 від 05.08.2025 та копію квитанції АТ КБ Приватбанк від 05.08.2025) відповідачці ОСОБА_1 не направила.

У справі №922/2821/18 Верховний Суд звернув увагу, що неповідомлення учасником справи іншого учасника про попередній розрахунок судових витрат, а також ненаправлення на його адресу документів на підтвердження вимог позбавляє іншого учасника можливості подати клопотання про зменшення розміру таких витрат (Постанова КГС від 21 серпня 2019 року).

У справі №915/1624/16 КГС зазначив, що ст. 129 ГПК хоча і не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат іншій стороні, однак відсутність такої вказівки не звільняє заявника від виконання обов`язку щодо надсилання копії доказів іншій стороні на виконання вимог ст. 80 ГПК (Постанова від 19 лютого 2024 року).

З огляду на те, що склад і розмір витрат підлягають доведенню, ненадсилання копій доказів іншій стороні фактично матиме наслідком порушення принципу змагальності та неможливість іншого учасника судового розгляду бути ознайомленим з їх змістом (подібний правовий висновок викладено у додатковій Постанові КГС від 21 серпня 2019 року у справі №922/2821/18 та у постановах КГС від 10 грудня 2019 у справі №902/844/18, від 15 червня 2022 року у справі №910/18646/19).

Таким чином, як вбачається з наведеного, Позивачем порушено принцип змагальності, позбавлено Відповідачів можливості належним чином підготуватися до засідання.

Згідно критеріїв Європейського суду з прав людини відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відшкодування витрат у розмірі 22 314,90грн. за проведення експертизи, потреба у якій виникла через власні дії позивачки, за відсутності будь-якої вини відповідачів не є розумно обґрунтованими і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки через те, що вони дійсно понесені заявником (справедлива сатисфакція).

Крім того стягнення коштів в такому розмірі є надмірним фінансовим тягарем для відповідачів, як фізичних осіб.

Як вказано представником позивача у позовній заяві підставою звернення до суду є необхідність встановлення батьківства з метою оформлення соцвиплат на дитину, а не порушення прав Позивачки та її дитини відповідачами, які є близькими родичами померлого.

Тобто, наявність судової справи не спричинена неправомірними діями Відповідачів.

З огляду на викладене, відсутні підстави для сатисфакції, та відшкодування заявнику витрат на проведення експертизи.

Таким чином,з врахуванням вищевикладеного, враховуючи заперечення відповідачів, та те, що спір виник не з вини відповідачів, оскільки звернення до суду за встановленням батьківства є особистим правом позивачки, суд відмовляє представнику позивача у задоволенні заяви .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.12, 81, 141,263-268, 270, 273,354, 355 ЦПК України, суд, - в и р і ш и в:

Представнику позивача ОСОБА_3 адвокату Панчелюзі К.М. в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі № 569/417/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Рівненський відділ ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Львівського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства, відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа Рівненський відділ ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Львівського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції , місцезнаходження: 33013, м.Рівне, проспект Миру, 14, .

Повний текст додаткового рішення виготовлено 18.03.2026

Суддя О.В.Панас