Провадження № 2/591/2818/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Косар А. І.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

судову справу № 591/11411/25

сторони та інші учасники справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»

відповідач ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

представник позивача Сарана Артур Олександрович

і установив:

Зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року в системі Електронний суд представник Сарана Артур Олександрович, діючи в інтересах ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" сформував до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що 08.05.2024 між ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферти) № 08.05.2024-100000731, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 5 000.00 грн строком на 98 днів. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", а саме отримавши кредитні кошти. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 15 350.00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 5 000.00 грн, по процентам 7 350.00 грн, 500.00 грн комісія, неустойка 2500.00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання розподілу судових витрат.

Позиція відповідача

Відзив не подав.

Рух справи у суді першої інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 справу призначено судді Сидоренко А. П.

17 жовтня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 16.02.2026.

Згідно розпорядження керівника апарату Зарічного районного суду м. Суми Шевченко А. М. № 637 від 25.12.2025 у зв`язку з призначенням ОСОБА_2 суддею Сумського апеляційного суду здійснено повторний автоматизований розподіл вищезазначеної справи, яка згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 передана для розгляду головуючому судді Косар А. І.

15 січня 2026 року ухвалою суду прийнято провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Представнику позивача документ в електронному вигляді (ухвала про відкриття провадження, повістка-повідомлення) було надіслано в його електронний кабінет.

Відповідачу документи (ухвала про відкриття провадження, повістка-повідомлення) у паперовому вигляді було надіслано за встановленим місцем проживання, однак поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.

Відповідно до статті 44 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у визначений судом строк відповідач не подав.

Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 08.05.2024 між ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферти) № 08.05.2024-100000731.

Відповідач пройшов ідентифікацію шляхом використання системи Bank ID Національного банку, та отримав одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору № 08.05.2024-100000731 від 08.05.2024, для підтвердження ознайомлення з супутніми документами, якими він скористався для укладення кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит, на умовах: сума кредиту 5 000.00 грн, строк кредитування 98 днів з дати його надання, дата повернення кредиту: 13.08.2024. Продовження строк кредитування строку виплати кредиту/строку договору не передбачено.

Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів: 4149-43хх-хххх-8845.

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Денна процентна ставка 1.18 %.

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 10 % від суми кредиту та дорівнює 500.00 грн. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 10 799,87 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 5 799,87 грн.

Неустойка 50.00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежного виконання.

Згідно квитанції LIQPAY ID операції без зазначення номера та дати, 08.05.2024 о 10:43 на картку VISA НОМЕР_1 *45 переказано АТ КБ «ПриватБанк» кошти 5 000.00 грн як видача за договором № 08.05.2024-100000731, платник Швидкий кредит, сайт: Sgroshi.com.ua. Способи організації переказу грошових коштів узгодженні між АТ КБ ПриватБанк та ТОВ «Споживчий центр» у договорі про надання послуг в системі LigPay №4507 від 01 листопада 2020 року.

Відповідачем не спростовано отримання грошових коштів у зазначеній сумі.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої позивачем заборгованості за кредитом.

Сукупний аналіз наведених обставин та положень закону вказує на те, що між сторонами укладено договір про надання грошових коштів у позику в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно зі стст.525-526,530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ст. 625 ЦК України)

Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статей 12-13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо відомостей, вказаних у договорі, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, сума бажаного кредиту, електронна адреса позичальника, фінансовий номер телефону, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахування коштів.

Також матеріали справи не містять доказів, що укладений між сторонами договір на підставі судового рішення визнаний недійсним. У даній справі відповідач не звертався із зустрічним позовом про визнання недійсним договору.

Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, в передбачений умовами договору строк кредитні кошти не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідача становить у розмірі 15 350.00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 5 000,00 грн, по процентам 7 350,00 грн, 500 грн за надання кредиту, неустойка 2 500,00 грн

Відповідачем факт отримання та не повернення грошових коштів за вказаним договором не спростовано.

Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості повністю суду надано не було.

З матеріалів справи також слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, комісії, строк кредитування, графік платежів за кредитним договором, а тому вимога ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та комісії ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом.

Розмір заборгованості за Кредитним договором у частині нарахування відсотків за період з 08.05.2024 по 13.08.2024 відповідає умовам вказаного договору.

Згідно п. 3.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), предметом договору також є сплата позичальником комісії. У п. 9 Заявки передбачено сплату комісії, пов`язана з обслуговуванням кредитної заборгованості. Комісія передбачена також у графіку платежів (п. 14 Заявки).

Стосовно стягнення з відповідача заборгованості по нарахованій комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає про наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Товариством було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Отже, вказані витрати за кредитним договором № 08.05.2024-100000731 від 08.05.2024 у розмірі 500 грн комісії підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав.

Водночас позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 2 500.00 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав.

Заявляючи вказану вимогу про стягнення неустойки, позивач покликався на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, на підставі якого, на думку позивача, дозволено здійснювати нарахування неустойки за договорами про споживчий кредит.

Проте поза увагою позивача залишились положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України).

Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів.

Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 2 500.00 грн неустойки підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ним та ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", в обумовлені договором строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 000.00 грн, по процентам 7 350.00 грн, 500 грн комісії, а усього 12 850.00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422.40 грн із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, що передбачено частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Відповідно до статті141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2027.87 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 12 850,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422.40 грн (сума сплаченого судового збору) / 15 350.00 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 2027.87 грн.

Керуючись ст ст. 7, 141, 191, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (код за ; Україна, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 ) загальну суму заборгованості за Кредитним договором 08.05.2024-100000731від 08.05.2024 у розмірі 12 850,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 027,87 грн, а усього 14 877 (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 87 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" код за , місце знаходження юридичної особи: вулиця Саксаганського, 133-А, м. Київ, 11032, Україна;

представник позивача: Сарана Артур Олександрович РНОКПП: НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Косар