ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3142/26 Справа № 205/8731/22 Суддя у 1-й інстанції - Костромітіна О. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
У Х В А Л А

25 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро питання про витребування доказів у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Новокодацького району, про визнання квартири житлом та визнання права користування квартирою; та за зустрічним позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та встановлення порядку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Новокодацького району, про визнання квартири житлом та визнання права користування квартирою.

В обґрунтування позову посилалась на те, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10 травня 2016 року вона придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Після придбання квартири вона в установленому законом порядку зареєструвалась за вказаною адресою, в`їхала до нової оселі та мешкає там по цей час.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народився син ОСОБА_2 , який також зареєстрований і постійно мешкає у вказаній квартирі разом з нею з моменту свого народження і по цей час.

Згодом їй стало відомо про те, що прокурором в інтересах територіальної громади було подано позов про витребування квартири у зв`язку з тим, що у 2015 році вона була незаконно приватизована на підставі підроблених документів і неодноразово перепродавалася, про що позивачка під час купівлі не знала.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у справі № 205/3243/17 витребувано з підстав, визначених статтею 388 ЦК України, від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, квартиру АДРЕСА_1 .

05 березня 2021 року її представник отримав постанову державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 205/3243/17, виданого 01 жовтня 2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про витребування у неї спірної квартири на користь територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпровської міської ради.

З того часу, виконавча служба та представники Дніпровської міської ради неодноразово намагались виселити її з неповнолітнім сином з вищевказаного житлового приміщення на підставі вищевказаного виконавчого листа, в якому немає жодного слова саме про виселення.

Крім того, позивачка зазначає, що виселення її неповнолітнього сина без надання іншого житлового приміщення суперечить Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» та Конвенції ООН про права дитини.

Вищезазначена квартира є її з сином єдиним житлом, а відповідачами вчиняються дії, спрямовані на її виселення та виселення її сина з зазначеної нерухомості без надання іншого житла.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила суд:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 житлом її та неповнолітнього сина ОСОБА_2 ;

- визнати за нею та її неповнолітнім сином ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У лютому 2023 року Дніпровська міська рада звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та встановлення порядку виконання рішення суду.

В обґрунтування позову рада посилалась на те, що квартира АДРЕСА_1 , після ухвалення низки судових проваджень у справі № 205/3243/17 була повернута до законного власника - територіальної громади міста після її вибуття з володіння останньої поза її волею.

Оскільки у ОСОБА_1 відсутнє право власності на вказану квартиру, що унеможливлює перебування вказаної нерухомості у користуванні останньої та членів її сім`ї, що порушує права законного власника на вільне володіння належним йому майном, рада, керуючись, зокрема приписами статті 109 ЖК України, змушена звернутися до суду з позовом з метою захисту прав територіальної громади.

Посилаючись на викладені обставини, Дніпровська міська рада просила суд:

- усунути їй перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення;

- встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким рішення суду першої інстанції після набрання законної сили є підставою для зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2024 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Дніпровської міської ради відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення первісного позову, незважаючи на те, що квартира тривалий час знаходилась у володінні позивачки та її сина, однак вибула з володіння законного власника поза волею останнього, оскільки ОСОБА_1 не зверталася до виконавчого комітету Дніпровської міської ради з питанням щодо укладання договору найму спірного житлового приміщення, на квартирному обліку, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов, не перебуває. Тому, на думку суду, підстави для визнання за позивачами права користування квартирою при встановлених судом обставинах відсутні.

Інші вимоги позову про визнання квартири житлом позивачки та її сина задоволенню не підлягають, оскільки є похідними.

Також суд вважав, що задоволення позову фактично наділить позивачку та її сина безстроковим правом користування вказаною нерухомістю і унеможливить реалізацію законним власником його прав.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що у разі виселення ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина не буде дотриманий справедливий баланс, оскільки добросовісний набувач внаслідок втручання у її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, їй не буде надано належного відшкодування у зв`язку з її виселенням без надання іншого житлового приміщення, тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

При цьому суд зауважив, що виселення неповнолітньої особи без надання іншого житлового приміщення суперечить положенням Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Конвенції ООН про права дитини, яка є основним документом, що визначає правові стандарти у сфері захисту прав дитини, та Європейської Конвенції про здійснення прав дітей 1996 року.

Вимоги позову про встановлення порядку виконання рішення суду є похідними від вимог про усунення перешкод у користуванні власністю, тому у їх задоволенні також належить відмовити.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 та Дніпровська міська рада звернулись до суду з апеляційними скаргами.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційні скарги Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2024 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а передбачених законом підстав для скасування рішення місцевого суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Постановою Верховного Суду від 03 грудня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , залишено без задоволення. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Дніпровської міської ради, виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Новокодацького району, про визнання квартири житлом та визнання права користування квартирою, - залишено без змін. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року в частині вирішення зустрічного позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, встановлення порядку виконання рішення суду, - скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції в частині вирішення зустрічного позову Дніпровської міської ради мотивовано тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою особою.

У справі, що переглядається, до участі у розгляді справи залучено Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради.

Разом із тим, у справі відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору у цій справі, а саме: щодо можливості виселення малолітнього ОСОБА_2 із спірного житлового приміщення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, які з`явились у судове засідання, щодо питання про витребування доказів, колегія суддів вважає за необхідне витребувати докази, які мають значення для правильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Згідно з вимогами, установленими частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, визначає Порядок проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866.

Отже, усталеним є підхід в застосуванні статті 19 СК України, який полягає у тому, що при розгляді судом спорів щодо виселення дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 359/12709/21, від 26 листопада 2025 року у справі № 711/5752/24.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, висловленим в постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 559/1215/19-ц, висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору.

У справі, що переглядається, до участі у розгляді справи залучено орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради.

Разом із тим, у справі відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору у цій справі, а саме: щодо можливості виселення малолітнього ОСОБА_2 із спірного житлового приміщення.

Відсутність такого письмового висновку органу опіки та піклування у цій справі колегія суддів оцінює як порушення, що може призвести до неправильного вирішення судового спору.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради висновку щодо можливості виселення малолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , із спірного житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст. 84, 259, 260 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Витребувати у Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради висновок щодо можливості виселення малолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , із спірного житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

До 10 квітня 2026 року витребувані докази надати Дніпровському апеляційному суду (м. Дніпро, вул. Харківська, 13) з посиланням на цивільну справу № 205/8731/22, апеляційне провадження № 22-ц/803/3142/26.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошена 25 березня 2026 року.

Повний текст судового рішення складено 26 березня 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида