Справа № 308/4213/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" про видачу судового наказу з вимогою стягнути з ОСОБА_1 11317,20 грн заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії, а також судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 11317,20 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, а також судового збору.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, та додані до неї документи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, суддя, з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, суддею у порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 23.03.2026 № 2499978, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , зазначаючи, що за даною адресою ОСОБА_1 приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії за вказаною адресою та оплатою рахунків.

Однак, в заяві про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій надаються послуги з постачання електричної енергії та інші документи (фото лічильників, на яких зафіксовано зміну показників, заяв про відкриття особового рахунку, платіжних документів про оплату, інших документів, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 споживає, оплачує послуги за даною адресою, є зареєстрованою чи є власником житла/об`єкта, у якому здійснюється споживання послуг з постачання електричної енергії), що підтверджують зазначені в заяві обставини, окрім копії абонентської книжки, яка є документом, зміст якого залежить виключно від волі заявника.

Таким чином, слід констатувати відсутність відомостей, що ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною у заяві про видачу судового наказу адресою, є власником вказаної квартири, а відтак відсутність відомостей про те, що саме вона є отримувачем послуг з постачання електричної енергії на час утворення заборгованості, що свідчить про те, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене вважаю, що у видачі судового наказу на підставі даної заяви слід відмовити.

Водночас, слід роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 261, 353, 354, 355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Н.І. Зарева