У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/301/20

Провадження №6/377/8/26

23 березня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності учасників справи та заінтересованих осіб, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 , Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа,-

У С Т А Н О В И В:

12 березня 2026 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява, в якій Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» просить:

- замінити стягувача у виконавчому листі № 377/301/20 від 19.10.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості, з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС»;

- видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа № 377/301/20 від 19.10.2020 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 29.08.2008, згідно якого, останньому було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік їх повернення. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому було винесено заочне рішення, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.08.2008 в сумі 19618 гривень 62 копійки, яка складається із: 14795,77 гривень - заборгованості за тілом кредита, 4822,85 гривень - заборгованості по пені. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 377/301/20 від 19.10.2020. 22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № б/н від 29.08.2008, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 . Таким чином, кредитора по кредитному договору було змінено з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 63720727 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. 16.02.2023 державним виконавцем ВДВС вищевказане виконавче провадження було завершено, оригінал вищевказаного виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на даний час оригінал вказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 на підставі вищевказаного виконавчого листа немає. Відтак, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України. Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлено три роки, проте у перехідних положеннях ЗУ «Про виконавче провадження» вказано про те, що - тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ - визначені ЗУ «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, тому строк на пред`явлення вищевказаного виконавчого документу пропущеним не вважається. Враховуючи, що оригінал виконавчого листа втрачено, строки пред`явлення його до виконання не сплили, судове рішення залишається не виконаним, тому необхідно видати дублікат виконавчого листа по справі № 377/301/20.

Заяву було прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 23 березня 2026 року.

У призначене судове засідання заявник свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином через електронний кабінет, в поданій заяві заявник просив розгляд заяви провести без участі представника.

Боржник ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, проте згідно відстеження поштового відправлення на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» конверт із судовою повісткою повертається до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку ОСОБА_1 , якому адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України.

Заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свого представника у призначене судове засідання не направило, про дату, час та місце судового засідання повідомлене належним чином через електронний кабінет.

Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як заінтересована особа, свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином через електронний кабінет.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження за правилами частини третьої статті 442 ЦПК України та видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи № 377/301/20 вбачається, що заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 28 вересня 2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.08.2008, в сумі 19618 гривень 62 копійки, яка складається із: 14795,77 гривень - заборгованості за тілом кредита, 4822,85 гривень - заборгованості по пені, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1455 гривень 64 копійки.

На виконання зазначеного заочного рішення суду 20 жовтня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судом було направлено два виконавчі листи № 377/301/20 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судових витрат по оплаті судового збору, які були отримані представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 26 жовтня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень, в провадженні Славутицького відділу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № АСВП 63720048, боржник ОСОБА_1 , стягувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», стан виконавчого провадження завершено.

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу, винесеної 16.02.2023 головним державним виконавцем Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильєвим А.С. у виконавчому провадженні №63720048, виконавчий лист № 377/301/20, виданий 19.10.2020 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008, в сумі 19618 гривень 62 копійки повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

22 серпня 2025 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025.

Відповідно до умов договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, акту № 1 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань № 1 від 08 вересня 2025 року за договором факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, підписаного 08 вересня 2025 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», витягу з реєстру боргових зобов`язань № 1 до договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, підписаного 08 вересня 2025 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», право вимоги до боржника ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС».

Питання дійсності договору факторингу № 8-22-08/2025, укладеного 22 серпня 2025 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 8-22-08/2025, укладеного 22 серпня 2025 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

Як зазначено у частині першій статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першої, другої статті 15 Закону № 1404-VIII, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положеннями частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону № 1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною другою вказаної статті, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12.03.2009 зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії цивільного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Виходячи з викладеного, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги не впливає безпосередньо на права та обов`язки боржника, оскільки в цьому випадку не встановлюється, не припиняється, не змінюється основне зобов`язання боржника, який має виконати свій обов`язок в обсязі і на умовах, що встановлені договором або актом цивільного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що на час розгляду заяви відсутні відкриті виконавчі провадження з примусового виконання заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 серпня 2020 року у справі № 377/301/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.08.2008, то необхідно замінити стягувача у виконавчому листі № 377/301/20, виданого 19.10.2020 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008, в сумі 19618 гривень 62 копійки, яка складається із: 14795,77 гривень - заборгованості за тілом кредита, 4822,85 гривень - заборгованості по пені, з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС».

Вирішуючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» в частині видачі дубліката виконавчого листа, суд виходить з такого.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, відповідно до §§ 51-53 рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «Аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У заяві про видачу дубліката виконавчого листа зазначено, що у ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» відсутній оригінал виконавчого листа. Згідно з витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 63720048, відкрите 24.11.2020 з виконання рішення суду у справі № 377/301/20, де боржником є ОСОБА_1 , стягувачем - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - завершено.

Отже, оригінал виконавчого листа відсутній у стягувача та в органі державної виконавчої служби.

Зазначені обставини свідчить про те, що оригінал виконавчого листа у справі № 377/301/20, виданий Славутицьким міським судом Київської області 19.10.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008, в сумі 19618 гривень 62 копійки, яка складається із: 14795,77 гривень - заборгованості за тілом кредита, 4822,85 гривень - заборгованості по пені, було втрачено і не спростовані боржником.

Дублікат виконавчого листа може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки для пред`явлення його до виконання з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

За змістом частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як зазначено у пункті 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до підпункту 4 пункту 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 1404-VIII тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу, винесеної 16.02.2023 головним державним виконавцем Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильєвим А.С. у виконавчому провадженні №63720048, виконавчий лист № 377/301/20, виданий 19.10.2020 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008, в сумі 19618 гривень 62 копійки повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу, то виходячи з положень підпункту 4 пункту 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 1404-VIII, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 377/301/20, виданого Славутицьким міським судом Київської області 19.10.2020, перервано з 16.02.2023.

Таким чином, станом на час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не сплив.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи, що стягувачем надані докази про те, що виконавчий лист у справі № 377/301/20, виданий Славутицьким міським судом Київської області 19.10.2020, втрачено, рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 серпня 2020 року у даній справі не виконано і не втратило законної сили, строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не сплив, то необхідно заяву про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити та для забезпечення виконання судового рішення видати дублікат виконавчого листа у справі № 377/301/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись статтею 259-260, 442 ЦПК України, пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 377/301/20, виданого 19.10.2020 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008, в сумі 19618 гривень 62 копійки, яка складається із: 14795,77 гривень - заборгованості за тілом кредита, 4822,85 гривень - заборгованості по пені, з Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок № 28-А), як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з договором факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа з виконання рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 серпня 2020 року у справі № 377/301/20, провадження № 2/377/178/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008, в сумі 19618 гривень 62 копійки, яка складається із: 14795,77 гривень - заборгованості за тілом кредита, 4822,85 гривень - заборгованості по пені.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 23 березня 2026 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька