Справа № 383/66/26
Номер провадження 2/383/294/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ляховецької В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/66/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 101820901. Згідно з умовами кредитного договору відповідач отримав кошти в сумі 15000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії. Кредит надано строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 07.01.2025 року. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Кредитні кошти було надано позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 , реквізити якої надані відповідачем, як власної. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в сумі 42576,18 грн, з яких, заборгованість за кредитом 14801,50 грн, заборгованість по відсотках 9449,75 грн, заборгованість по комісії за обслуговування 8400,00 грн, сума заборгованості за пенею (штрафами) 7500,00 грн та сума інфляційного збільшення 2424,93 грн.

Крім того, 01.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 8765633, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 6000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії. Кредит надано строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 01.02.2025 року. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Кредитні кошти було надано позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 , реквізити якої надані відповідачем, як власної. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в сумі 17731,88 грн, з яких, заборгованість за кредитом 6000,00 грн, заборгованість по комісії за обслуговування 5040,00 грн, заборгованість по комісії за наданя кредиту 18,00 грн, сума заборгованості за пенею (штрафами) 6000,00 грн та сума інфляційного збільшення 673,88 грн.

Виниклу заборгованість відповідач добровільно погашати не бажає та ухиляється від виконання своїх зобов`язань, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, де просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути заборгованість з відповідача за вказаним кредитними договорами, а також судовий збір.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ТОВ «Мілоан» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від представника надійшла заява, в якій вказує, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника позивача, при цьому, в разі неявки відповідача, надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.95).

Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду заяв чи клопотань не подав. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 07 січня 2025 року між Товаристовом з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №101820901 за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 15000,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок (п.1.2., п.2.1. Кредитного договору) та згідно умов вказаного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений у договорі надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п.1.1. Кредитного договору) (а.с.30-35).

Відповідно до п.1.3 - п.1.4. Кредитного договору кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 07.01.2025 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 02.01.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).

Згідно з п.1.5. Кредитного договору загальні витрати Позичальника за кредитом складають 46715.10 грн. Денна процентна ставка складає: (46715.10 грн. / 15000.00 грн.) / 360 днів * 100% = 0.87%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1772.22 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 61715.10 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду (дату платежу) відповідно до Графіку платежів. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню, зокрема у випадку часткового дострокового погашення заборгованості, прострочення виконання або несвоєчасного виконання ним зобов`язань та в інших випадках, крім тих, коли законодавством прямо вимагається таке оновлення.

Пунктом 1.5.1 п.1.5.2. Кредитного договору комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Якщо згідно Графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті частинами, сума комісії може складати менш ніж 0.00 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кількість платежів згідно графіку платежів становить розмір комісії за надання кредиту визначений цим пунктом. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 23100.00 грн., що нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.

Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1.,1.5.2, 1.5.3, 1.5.4 Договору відповідно (п.2.2.1 Кредитного договору).

Згідно з п.1.5.3 - п. 1.6. Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 3.65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 23615.10 грн. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2, 2.2.3 цього Договору.

Відповідно до п.1.7. Кредитного договору позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим Договором та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної реальної річної процентної ставки. Укладаючи цей Договір сторони виходять з того, що протягом строку його дії, вказані в цьому Договорі тарифи, розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом всього строку дії Договору. У випадку зміни обставин після його укладення, вказані в цьому Договорі тарифи, розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця можуть бути змінені відповідно до п.3.2.8 Договору (при зменшені) або за письмовою згодою Позичальника (при збільшенні). Отримання Позичальником додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб для укладення цього Договору не вимагається.

Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1. Кредитного договору).

Згідно з п.2.3. Кредитного договору пролонгація та право Позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту за цим Договором не передбачені, якщо інше не буде встановлено додатковою домовленістю (угодою) сторін.

Пунктом 6.1. Кредитного договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит №101820901 від 07.01.2025 року сторонами погоджено Графік платежів обчислення загальної вартість кредиту для клієнта (споживача) та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит від 07.01.2025 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 02.01.2026, сума кредиту за договором 15000,00 грн, проценти за користування кредитом 23615,10 грн, заборгованість по комісії за обслуговування 23100,00 грн (а.с.36).

Додатком №2 до Договору про споживчий кредит №101820901 від 07.01.2025 року відповідачем подано заявку на отримання кредиту №101820901 від 07.01.2025 року (а.с.37).

Додатком №3 до Договору про споживчий кредит №101820901 від 07.01.2025 року відповідачем зазначено додаткові контакті дані позичальника для взаємодії за Кредитним договором (а.с.37 зворот).

Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту №101820901, у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.42-43).

Також сторонами погоджено Графік до паспорту споживчого кредиту №101820901 платежів обчислення загальної вартість кредиту для клієнта (споживача) та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит від 07.01.2025 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 02.01.2026, сума кредиту за договором 15000,00 грн, проценти за користування кредитом 23615,10 грн, заборгованість по комісії за обслуговування 23100,00 грн (а.с.44).

Крім того, 01 лютого 2025 року між Товаристовом з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №8765633 за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 6000,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок (п.1.2., п.2.1. Кредитного договору) та згідно умов вказаного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений у договорі надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п.1.1. Кредитного договору) (а.с.11-16).

Відповідно до п.1.3 - п.1.4. Кредитного договору кредит надається строком на 360 днів з 01.02.2025 (дата надання кредиту). Строк на який надається окерма частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 27.01.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).

Згідно з п.1.5. Кредитного договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 18498.00 грн. Денна процентна ставка складає: (18498.00 грн. / 6000.00 грн.) / 360 днів * 100% = 0.86%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1205.23 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 24498.00 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду (дату платежу) відповідно до Графіку платежів. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню, зокрема у випадку часткового дострокового погашення заборгованості, прострочення виконання або несвоєчасного виконання ним зобов`язань та в інших випадках, крім тих, коли законодавством прямо вимагається таке оновлення.

Пунктом 1.5.1. - п.1.5.2. Кредитного договору комісія за надання кредиту: 18.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Якщо згідно Графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті частинами, сума комісії може складати менш ніж 0.30 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кількість платежів згідно графіку платежів становить розмір комісії за надання кредиту визначений цим пунктом. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 18480.00 грн., що нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.

Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1.,1.5.2, 1.5.3, 1.5.4 Договору відповідно (п.2.2.1 Кредитного договору).

Згідно з п.1.5.3 - п. 1.6. Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0.0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0.00 грн. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2, 2.2.3 цього Договору.

Відповідно до п.1.7. Кредитного договору Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим Договором та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної реальної річної процентної ставки. Укладаючи цей Договір сторони виходять з того, що протягом строку його дії, вказані в цьому Договорі тарифи, розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом всього строку дії Договору. У випадку зміни обставин після його укладення, вказані в цьому Договорі тарифи, розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця можуть бути змінені відповідно до п.3.2.8 Договору (при зменшені) або за письмовою згодою Позичальника (при збільшенні). Отримання Позичальником додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб для укладення цього Договору не вимагається.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 545708XXXXXX5267 (п.2.1. Кредитного договору).

Згідно з п.2.3 Кредитного договору пролонгація та право Позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту за цим Договором не передбачені, якщо інше не буде встановлено додатковою домовленістю (угодою) сторін.

Пунктом 6.1. Кредитного договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит №8765633 від 01.02.2025 року сторонами погоджено Графік платежів обчислення загальної вартість кредиту для клієнта (споживача) та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит від 01.02.2025 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 27.01.2026, сума кредиту за договором 6000,00 грн, заборгованість по комісії за обслуговування 18480,00 грн, заборгованість по комісії за надання кредиту 18,00 грн (а.с.17).

Додатком №2 до Договору про споживчий кредит №8765633 від 01.02.2025 року відповідачем подано заявку на отримання кредиту №8765633 від 01.02.2025 року (а.с.18).

Додатком №3 до Договору про споживчий кредит №8765633 від 01.02.2025 року відповідачем зазначено додаткові контакті дані позичальника для взаємодії за Кредитним договором (а.с.18 зворот).

Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту №8765633, у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.23-24).

Також сторонами погоджено Графік до паспорту споживчого кредиту №8765633 платежів обчислення загальної вартість кредиту для клієнта (споживача) та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит від 01.02.2025 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 27.01.2026, сума кредиту за договором 6000,00 грн, заборгованість по комісії за обслуговування 18480,00 грн, заборгованість по комісії за надання кредиту 18,00 грн (а.с.25).

Укладаючи вищевказані договори, сторони вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитні договора шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Проте, відповідач у строки, визначені Договором №101820901 від 07.01.2025 року до 02.01.2026 року та в строки, визначені Договором №8765633 від 01.02.2025 року до 27.01.2026 року, свої зобов`язання не виконав, припустившись заборгованості.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» Договору №101820901 від 07.01.2025 року позивачем надано платіжне доручення № 98907538 від 07.01.2025 року, згідно якої вбачається, що 07.01.2025 року відповідачу ОСОБА_1 перераховано ТОВ «Мілоан» кошти в сумі 15000,00 грн, картка MASTERCARD № НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 101820901 (а.с.44 зворот).

Також, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» підтверджує прийняття до виконання пталіжної інструкції та виконання успішної операції, згідно договору з ТОВ «Мілоан» №27052020 від 27.05.2020 року, про перерахування ОСОБА_1 кошти в сумі 15000,00 грн 07.01.2025 року о 18:10 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , номер договору 101820901, ІD платежу , валюта - UAH, статус - успіх (а.с.50).

На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» Договору №8765633 від 01.02.2025 року позивачем надано платіжне доручення № 147198452 від 01.02.2025 року, згідно якої вбачається, що 01.02.2025 року відповідачу ОСОБА_1 перераховано ТОВ «Мілоан» кошти в сумі 6000,00 грн, картка № НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 8765633 (а.с.25 зворот).

Також, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» підтверджує прийняття до виконання пталіжної інструкції та виконання успішної операції, згідно договору з ТОВ «Мілоан» №27052020 від 27.05.2020 року, про перерахування ОСОБА_1 кошти в сумі 6000,00 грн 01.02.2025 року о 9:55 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , номер договору 8765633, ІD платежу , валюта UAH, статус успіх (а.с.29).

Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 року за період з 07.01.2025 по 29.05.2025 рік, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитним договором (а.с.47-49).

Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №8765633 від 01.02.2025 року за період з 01.02.2025 по 20.05.2025 рік, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 жодного погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив (а.с.28).

Також з відповіді, яка надійшла від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 02.03.2026 року за №367/26 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.06.2026 року, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ).

З наданих АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» виписок від 06.02.2026 року про рух коштів по картці за період з 01.02.2025 по 04.02.2025 вбачається рух коштів за вказаним картковим рахунком відповідача, дана картка містить зарахування на суму 6000,00 грн 01.02.2025 року (а.с.85) та за період з 07.01.2025 по 10.01.2025 вбачається рух коштів за вказаним картковим рахунком відповідача, дана картка містить зарахування на суму 15000,00 грн 07.01.2025 року (а.с.85 зворот).

Крім того, позивачем ТОВ «Мілоан» відповідачу ОСОБА_1 направлено вимогу про дострокове повернення заборгованості за Кредитним договором про споживчий кредит №101820901 від 07.01.2025 року в зальному розмірі 40151,25 грн, з яких: 14801,50 грн заборгованість за тілом кредиту, 9449,75 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 8400,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту та 7500,00 грн неустойка (а.с.46) та за Кредитним договором про споживчий кредит №8765633 від 01.02.2025 року в зальному розмірі 17058,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 18,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту, 5040,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту та 6000,00 грн неустойка (а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та досліджені матеріали справи, суд зазначає, що оскільки відповідачем не виконано умови кредитних договорів за кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 року та за кредитним договором №8765633 від 01.02.2025 року, тому з відповідача ОСОБА_1 користь ТОВ «Мілоан» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 року у загальній сумі 24251,25 грн, з яких: 14801,50 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 9449,75 грн заборгованість за відсотками та за кредитним договором № 8765633 від 01.02.2025 року у загальному розмірі 6000,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту.

Щодо стягнення за Кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 року 8400,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування та за Кредитним договором №8765633 від 01.02.2025 року 5040,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування та 18,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту, то в цій частині позов є необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятоюстатті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цьогоЗаконупро несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятоїстатті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультра активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятоїстатті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 року у справі №186/1333/16-ц (провадження №61-27618св18), викладено правовий висновок про те, що умовами договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Так, Верховний Суд у постанові від 16.11.2016 року у справі №6-1746цс16 дійшов висновку, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без заначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме, як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливим є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Із змісту Кредитного договору №101820901 від 07.01.2025, а саме п.1.5.1 та п.1.5.2. Кредитного договору та Кредитного договору №8765633 від 01.02.2025, а саме п.1.5.1 та п.1.5.2. Кредитного договору вбачається, що позивачем встановлено розмір комісії за надання кредиту та комісія за обслуговування кредиту, проте це суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

Враховуючи те, що позивачем встановлено плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пунктів кредитних Договорів, у тому чилі п.1.5.1- п.1.5.2 Кредитних договорів, укладених між відповідачем та Банком щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту та комісію за обслуговування кредиту є нікчемним.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції викладеній в Постанові від 13.07.2022 Великої Палати Верховного Суду у справі №496/3134/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) зазначено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон № 1734-VIII. Згідно зі змістом статті 11 Закону № 1023-XII дію Закону № 1023-XII звужено до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону № 1734-VIII».

Оскільки банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь, до яких відноситься й комісія за надання кредиту та комісія за обслуговування кредиту, тому позовні вимоги в частині стягнення за Кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 року 8400,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування та за Кредитним договором №8765633 від 01.02.2025 року 5040,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування та 18,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту є необґрунтованими та позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того позивачем заявлено вимогу щодо стягнення за Кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 року пені (штраф) в сумі 7500,00 грн та 2424,93 грн сума інфляційного збільшення та за Кредитним договором №8765633 від 01.02.2025 року пені (штраф) в сумі 6000,00 грн та 673,88 грн сума інфляційного збільшення, то в цій частині позов також є необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22 та в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та Законами України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено відповідні укази Президента України та строк дії воєнного стану в Україні продовжено, та який наразі діє.

Оскільки відповідач на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільнений від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період з 24 лютого 2022 року до тридцятого дня після скасування/припинення дії воєнного стану на території України (ст.625 ЦК України), тому суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення з відповідача нарахованої за Кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 року пені (штраф) в сумі 7500,00 грн та 2424,93 грн сума інфляційного збільшення та за Кредитним договором №8765633 від 01.02.2025 року пені (штраф) в сумі 6000,00 грн та 673,88 грн сума інфляційного збільшення, яка охоплюється періодом з 07.01.2025 по 20.05.2025, є необґрунтованим, й на цій підставі відмовляє позивачу у задоволенні цих вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений позов до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведені належними та допустими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 р, які зазначені позивачем у позові, тому стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 24251,25 грн, з яких: 14801,50 грн заборгованість за кредитом; 9449,75 грн заборгованість за нарахованими відсотками, за кредитним договором № 8765633 від 01.02.2025 року в загальній сумі 6000,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за кредитом, відмовивши в задоволені іншої частини вимог, а саме в стягненні 8400,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування, 7500,00 грн заборгованості за пенею (штрафами), 2424,93 грн суми інфляційного збільшення за кредитним договором №101820901 від 07.01.2025 р та 5040,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування, 18,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту, 6000,00 грн заборгованості за пенею (штрафами), 673,88 грн суми інфляційного збільшення за кредитним договором № 8765633 від 01.02.2025 р.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1335,49 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованість за кредитним договором про споживчий кредит №101820901 від 07 січня 2025 року в загальній сумі 24251,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованість за кредитним договором про споживчий кредит №8765633 від 01 лютого 2025 року в загальній сумі 6000,00 грн, а також судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1335,49 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», , місцезнаходження: вул. Багговутівська 17-21, п.і. 04107.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Бобринецьким РС УДМС України в Кіровоградській області від 15.02.2013 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 25.03.2026 року.

Суддя І. М. Адаменко