Справа № 158/359/26
Провадження № 2/0158/425/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Костюкевича О.К.,

з участю секретаря Хмілевської І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ківерцівської міської ради про зняття обтяження із спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

Позивачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до Ківерцівської міської ради про зняття обтяження із спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов незавершений будівництвом житловий будинок (70 відсотків готовності), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач по справі ОСОБА_1 є дружиною, а ОСОБА_2 є сином спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є спадкоємцями майна померлого за законом. Спадщину, що залишалась після смерті останнього вони прийняли шляхом спільного проживання із спадкодавцем до дня його смерті.

При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини позивачам по справі було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця.

Крім того зазначає, що згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №458690891 від 29 грудня 2025 року, вбачається наявність арешту на незавершений будівництвом житловий будинок (70 відсотків готовності), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що був накладений на підставі постанови (ухвали) Ківерцівського районного суду від 05 вересня 2003 року, де сторонами у справі були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Однак, 21 листопада 2003 року в цивільній справі №544/2003р. за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного нажитого майна Ківерцівський районний суд Волинської області прийняв рішення про закриття провадження у справі у зв`язку поданням позивачкою до суду заяви про відмову від своїх позовних вимог, але не вирішив питання щодо скасування заходів забезпечення позову. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 листопада 2003 року в цивільній справі №544/2003р. набрало законної сили 08.12.2003 року.

Тобто, з моменту набрання законної сили рішення суду від 08 грудня 2003 року в цивільній справі №544/2003р. підстав для залишення заходів забезпечення позовних вимог не було та не має.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року в цивільній справі №544/2003р. відмовлено у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, а саме арешту на незавершений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , оскільки, ОСОБА_1 не була стороною у справі №544/2003 про поділ спільно нажитого майна, тому у неї відсутні підстави для подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову у розумінні ч. 1 ст. 158 ЦПК України.

Вважають, що їхні майнові права порушенні не зважаючи на закриття провадження в цивільній справі 544/2003р., оскільки арешт щодо майна позивачів накладений за клопотанням ОСОБА_5 не знято.

Враховуючи вищевикладене, просять позов задовольнити та скасувати арешт нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №6720251 та №6720293 від 04.03.2008 року, накладений на підставі постанови (ухвали) 6094 від 05.09.2003 року, видавник: Ківерцівський районний суд. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 (одній другій) частці кожному, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.01.2026 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.02.2026 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, до суду подали заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ківерцівської міської ради до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.08.2016р. (а.с. 13).

Факт родинних відносин позивачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з спадкодавцем ОСОБА_3 стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.10.1975р. та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.10.1975р. (а.с. 12, 25).

Належність спадкодавцю ОСОБА_3 незавершеного будівництвом житлового будинку (70 відсотків готовності), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 стверджується копією договору купівлі продажу, посвідченого 12.09.2006 приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області за реєстровим №1784 (а.с. 14-16).

Також судом встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спадщину, що залишалась після смерті ОСОБА_3 прийняли шляхом спільного проживання із спадкодавцем до дня його смерті (а.с. 47, 56).

Постановою нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Єрмолай Л.В. №902/02-31 від 22.12.2025 року відмовлено позивачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно на ім`я спадкодавця (а.с. 19-20).

Вищевказані обставини повністю підтверджуються копією спадкової справи Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області №435/2025 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям - позивачам по справі оформити свідоцтвм про право на спадщину, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Що стосується скасування заходів забезпечення арешту нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

З Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №458690891 від 29 грудня 2025 року, вбачається наявність арешту на незавершений будівництвом житловий будинок (70 відсотків готовності), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що був накладений на підставі постанови (ухвали) Ківерцівського районного суду від 05 вересня 2003 року, де сторонами у справі були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 17-18).

21 листопада 2003 року в цивільній справі №544/2003р. за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного нажитого майна Ківерцівський районний суд Волинської області прийняв рішення про закриття провадження у справі у зв`язку поданням позивачкою до суду заяви про відмову від своїх позовних вимог, але не вирішив питання щодо скасування заходів забезпечення позову. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 листопада 2003 року в цивільній справі №544/2003р. набрало законної сили 08.12.2003 року (а.с. 26).

Тобто, з моменту набрання законної сили рішення суду від 08 грудня 2003 року в цивільній справі №544/2003р. підстав для залишення заходів забезпечення позовних вимог не було та не має.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року в цивільній справі №544/2003р. відмовлено у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, а саме арешту на незавершений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , оскільки, ОСОБА_1 не була стороною у справі №544/2003 про поділ спільно нажитого майна, тому у неї відсутні підстави для подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову у розумінні ч. 1 ст. 158 ЦПК України (а.с. 27).

Згідно з положеннями п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 №5, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що майнові права позивачів по справі є порушеними і на даний час втратилася легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань цивільного провадження, що свідчить про задоволення позовних вимог в цій частині та скасування арешту нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 182, 316, 319, 328, 391-392, 1222, 1268, 1269 ЦК України, суд-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №6720251 та №6720293 від 04.03.2008 року, накладений на підставі постанови (ухвали) 6094 від 05.09.2003 року, видавник: Ківерцівський районний суд.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 (одній другій) частці кожному, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , жителька: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

позивач ОСОБА_2 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

відповідач: Ківерцівська міська рада Волинської області, юридична адреса: м. Ківерці, вул. Шевченка, 14 Волинської області, індекс 45200, .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич