Провадження №2-с/522/115/26
УХВАЛА

Про скасування судового наказу

24 березня 2026 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 30.12.2025 року Приморським районним судом м.Одеси,

ВСТАНОВИВ:

Приморський районним судом м.Одеси 30.12.2025 року був виданий судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4 255,28 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 302,80 грн.

20.03.2026 року ОСОБА_1 надала суду заяву, згідно якої просила скасувати вищевказаний судовий наказ, зазначивши, що послугами холодного водопостачання та водовідведення не користувалася, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з серпня 2022 року. Про існування судового наказу від 30.12.2025 року дізналася випадково з сайту Судової влади України. За викладених обставин вважає, що вимоги щодо стягнення заборгованості є безпідставними, а судовий наказ підлягає скасуванню.

Матеріали заяви разом зі справою були передані судді 23.03.2026 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів по-дати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судово-го наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 копії судового наказу та заяви стягувача з доданими до неї документами, строк на подання заяви про скасування судового наказу, у розумінні ч.1 ст.170 ЦПК України, не є пропущеним.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Клопотання боржника про поворот виконання судового наказу не надходило.

Суддя, розглянувши заяву ОСОБА_1 знаходить, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, наразі, відсутні, так як заявником обґрунтовано вимоги про скасування судового наказу, а тому робить висновок про необхідність скасувати даний судовий наказ.

При цьому суд роз`яснює, що заявник/стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 43, 44, 89, 127, 170, 171, 247, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Приморським районним судом міста Одеси 30 грудня 2025 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4 255,28 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Домусчі Л.В.