Справа № 496/6996/25
Провадження № 2/496/1590/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Сурженко К.І.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Абрамова М.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залишення позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки без руху,

УСТАНОВИВ:

Представник позивачки адвокат Хрульова В.Б. звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить:

1. припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 185,6 кв.м, в тому числі житловою площею 74,4 кв.м та надвірні будівлі: гараж, огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,1000 гектара, кадастровий номер :04:001:0092;

2. поділити в натурі належну ОСОБА_4 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 185,6 кв.м, в тому числі житловою площею 74,4 кв.м та надвірні будівлі: гараж, огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,1000 гектара, кадастровий номер :04:001:0092;

3. виділити в натурі належну ОСОБА_4 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:001:0092, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку, у зв`язку з її виділенням в натурі.

09.02.2026 року від представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява, в якій він просить позов за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки залишити без руху.

Заяву обґрунтовує тим, що позивачем подано позовну заяву, яка не відповідає наступним вимогам: не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначена ціна позову не відповідає дійсності. Так, позовні вимоги містять вимогу майнового характеру про виділ (поділ) майна. Утакому випадку ціна позову визначається відповідно до ч. 1 ст. 176 ЦПК України - дійсною вартістю нерухомого майна. Позивачем, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не надано посилань на докази підтвердження вартості спірного майна на час звернення з позовом до суду. Окрім того, в порушення п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачем при зверненні до суду із позовними вимогами не надано посилань на оцінку нерухомого майна та відповідно до неї сплачено судовий збір, натомість сплачено лише 1936,00 грн. Позивач просить поділити (виділити) житловий будинок та земельну ділянку, натомість не сплачено судовий збір за кожну із вимог.

17.02.2026 року від представника позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло заперечення на заяву від 09.02.2026 року, в якому вона вважає заяву відповідача передчасною і просить не задовольняти її на даній стадії, повернувшись до цього питання після проведення експертизи та встановлення реальної вартості житлового будинку та земельної ділянки, надавши позивачу строк доплатити судовий збір, що передбачено цивільно процесуальним правом. При цьому посилається на те, що при подачі позову позивачка виходила з єдиної наявної оцінки житлового будинку на даний момент, а саме згідно договору дарування від 04.09.2013 року вартість житлового будинку була встановлена у сумі 193598,50 грн. При подачі позову позивачкою було подано клопотання про призначення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої вона просить поставити питання: яка ринкова вартість станом на дату проведення експертизи житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням земельного компоненту, земельної ділянки площею 0,1000 гектара, кадастровий номер :04:001:0092. Якщо висновок експерта встановить вищу вартість будинку, позивач відповідно до закону, має право збільшити позовні вимоги та, відповідно, доплатити різницю в судових зборах.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без руху підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник позивачки в судовому засіданні просила відмовити представнику відповідача у задоволенні вказаної заяви та відстрочити стороні позивача сплату судового збору до отримання висновку судової оціночно-будівельної експертизи.

Суд, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, так само у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено одну вимогу немайнового характеру, за яку сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 к., та дві вимоги майнового характеру, за які сплачено судовий збір, виходячи із вартості спірного нерухомого майна станом на 2013 рік, вказаної у договорі дарування, у розмірі 1936 грн.

Як пояснила представник позивачки у позовній заяві та підготовчому судовому засіданні, позивачка не може зайти до спірного будинку у зв`язку з неприязними відносинами з відповідачем, який змінив замки на дверях, відтак сторона позивача позбавлена можливості як виготовити технічний паспорт на нерухоме майно, так і визначити його вартість.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд, виходячи із вимог ч. 2 ст. 176 ЦПК України, матеріалів цивільної справи та наданих представником позивачки пояснень, вважає можливим попередньо визначити розмір судового збору за вимоги майнового характеру у розмірі 1936 грн, з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

При цьому така попередньо визначена судом сума судового збору не буде надміру обтяжливою для позивачки та не перешкоджатиме праву позивачки на доступ до правосуддя, відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Інші доводи представника відповідача щодо залишення позовної заяви без руху суд вважає формальними та такими, що не перешкоджають судовому розгляду даної справи.

Керуючись ч. 3 ст. 175, ч. 2 ст. 176 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у задоволенні заяви про залишення позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки без руху.

Визначити суму судового збору, яка підлягає сплаті за позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділення в натурі 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1936 грн до визначення дійсної вартості майна, що є предметом позовних вимог.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 16.03.2026 року.

Суддя Л.О. Пендюра