н/п 2-о/490/71/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі судових засідань Правник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа:Миколаївська міськарада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.

В обгрунтування заяви заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра заявника ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої АДРЕСА_1 , яке є місцем відкриття спадщини. Заявник вказує, що на момент смерті ОСОБА_1 фактично проживала разом з сестрою на момент її смерті та здійснювала догляд за нею за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином заявник вказує, що вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила задоволити заяву.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, а справу розглядати за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 .

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 згідно якого ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 .

Судом досліджено копію свідоцтва про шлюб згідно якого ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 згідно якого ОСОБА_3 20.10.1963 року уклала шлюб з ОСОБА_9 внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Судом досліджено постанову приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Матвєєвої І.М. від 05 червня 2020 року згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у звязку з відсутністю доказів, що ОСОБА_1 проживала постійно та було зареєстрована разом зі спадкодавцем, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину.

Судом досліджено витяг з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 11 березня 2020 року згідно якого ОСОБА_2 станом на 18 серпня 2019 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що ОСОБА_1 це її бабуся, а померла ОСОБА_12 рідна сестра бабусі. Зазначила, що заявниця доглядала за ОСОБА_12 . Дітей у ОСОБА_12 не було, чоловік помер. Заявниця переїхала до ОСОБА_12 у 2017 році. Похованням ОСОБА_12 займалась також займалась заявник. На момент смерті ОСОБА_12 бабуся свідка ОСОБА_13 постійно проживала з сестрою ОСОБА_12 . Похорони оплачувала бабуся ОСОБА_13 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що заявник це бабуся її подруги, знає її з дитинства. Свідок вказала, що заявник проживала разом зі своєю сестрою. Сестру звали ОСОБА_12 . Свідок зазначила, що заявник займалась організацією поховання ОСОБА_12 . Також вказала, що ОСОБА_13 проживала в будинку АДРЕСА_1 з сестрою ОСОБА_12 .

Згідно ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування` від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З положень ч. 2 ст.1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Згідно зіст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбаченихКонституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Факт постійного проживання заявника на час відкриття спадщини разом з померлою ОСОБА_2 необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої.

Під час розгляду справи судом встановлено, що заявник та її сестра ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ( день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 ), постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд вважає, що встановлення факту постійного проживання , не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Отже, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст.4,12,77-80,81,89,223,258,259,263-265,268,293,315,316,354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбаченіст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя