У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

Справа № 126/649/26

Провадження № 2-о/126/53/2026

"25" березня 2026 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В., перевіривши матеріал заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій остання просить видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , на строк 6 місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про видачу обмежувального припису, судом враховується, що вона повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. ст.175,177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим Главою13розділуIV ЦПК України.

Перевіривши матеріали заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, встановлених в ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, заявником до матеріалів справи не долучено екземпляру заяви про видачу обмежувального припису для заінтересованої особи.

При цьому, суд звертає увагу заявниці на те, що положення цивільного процесуального закону не передбачають можливості додавати документи тільки для суду.

Крім того, суд звертає увагу заявниці на те, що положеннями ч. 1 ст.350-1ЦПК України визначено, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

При цьому, заявниця не додала до заяви жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її проживання саме за вказаною в заяві адресою, що, в свою чергу позбавляє суд можливості визначити підсудність даної справи та відкрити провадження.

Крім того, під час вирішення питання щодо наявності або відсутності у заявниці процесуальної правосуб`єктності суд, крім іншого, має встановити особу заявника.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Отже, до заяви не надано документу, що посвідчує особу заявниці.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

У порушення вищезазначених вимог, заявницею не додано доказів на підтвердження того, що вона підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису. Суду не надано доказів вчинення заінтересованою особою відносно заявника дій домашнього насильства.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Таким чином, вказані недоліки у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі.

За правилами статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, заяву необхідно залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статями32, 95,175,177,185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити заявниці, що у разі неусунення недоліків заяви до визначеної дати, заява буде вважатися неподаною та повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р. В. Хмель