Єдиний унікальний номер № 538/415/26
Провадження № 2/538/565/26
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 березня 2026 року м.Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Лохвицької міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в :

До Лохвицького районного судуПолтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Лохвицької міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Кунець М.Г

Вивчивши зміст позовної заяви та доданих документів, суд приходить до таких висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Так, у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21 грудня 2007 року вказано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду з позовом, у якому просить прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розірвати шлюб, укладений 06 травня 2016 рому між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області актовий запис № 2, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте після реєстрації шлюбу " ОСОБА_3 ", визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 2662 грн. 40 коп.

Частиною першою статті 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Суд враховує, що під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. За таких обставин вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 911/414/18.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як на правову підставу вимоги про розірвання шлюбу, позивачка посилається на фактичне припинення шлюбних відносин із чоловіком, припинення сімейного життя з січня 2024 року.

Обґрунтовуючи вимоги про визначення місця проживання дітей позивачка зазначає, що спілкуванню відповідача з дітьми не перешкоджає, але на сьогоднішній день, виникають часті сварки з відповідачем, останній не дисциплінований та безвідповідальний щодо здоров`я дітей.

У порушення частини першої статті 188 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами позовна вимога про розірвання шлюбу та позовна вимога про визначення місця проживання дітей, оскільки вимоги про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу, регулюються різними нормами права, поряд з цим вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини не перебуває у прямій залежності від вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Крім того, відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України (далі-СК України) при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Тобто, внаслідок залучення до складу учасників справи органу опіки та піклування та встановлення його обов`язку надання відповідного висновку, збільшується обсяг учасників процесу та тривалість розгляду справи внаслідок необхідності отримання додаткових доказів, що ускладнює вирішення справи в цілому.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про розірвання шлюбу, тому зазначені вище вимоги повинні розглядатися окремо.

Крім того, у справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справи про визначення місця проживання дітей, і може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про визначення місця проживання дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога про розірвання шлюбу та вимога про визначення місця проживання дітей є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Відповідно позивачка при поданні позову порушила правила об`єднання позовних вимог, оскільки ці вимоги ґрунтуються на різних підставах та відрізняються предметом доказування, тобто, мають підтверджуватися окремими, не пов`язаними між собою доказами.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дітей.

Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про визначення місця проживання дитини, є різними.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Суд враховує, що в силу положень частини другої статті 188 ЦПК України об`єднання декількох справ у одне провадження є правом суду, таке питання може бути розглянуто судом вже після відкриття провадження у окремих справах.

На підставі викладеного та керуючись статтями 185, 188, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Лохвицької міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - повернути позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ