П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року

м. Рівне

Справа № 570/1797/25

Провадження № 22-ц/4815/279/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.

секретар судового засідання Маринич В. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудком»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2025 року у складі судді Гладишевої Х.В., ухвалене в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та поновлення на роботі. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що була прийнята на роботу до ТОВ «Фудком» на посаду продавця стелажної зони 3 категорії. Місцем здійснення трудової діяльності було м.Рівне, вул.Кулика і Гудачека, 23 (Супермаркет «Веллмарт»). Після її звернення до відповідача щодо укладення трудового договору, їй було надано для підписання договір підряду №094-100 від 14.01.2025, який вона підписала, оскільки не була обізнана в трудовому законодавстві, та згідно умов Договору було визначено її трудові обов`язки як продавця. Через деякий час в мобільному месенджері «Вайбер» працівник ТОВ «Фудком» ОСОБА_2 написала їй повідомлення, що ТОВ «Фудком» змушені перервати з позивачкою трудові відносини та попросила підійти в відділ кадрів для розірвання договору. 18.03.2025 року їй вручили додаткову угоду до договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, в п.1 якої зазначено, що сторони вирішили достроково розірвати договір підряду 18.03.2025 року. В договорі вона вказала, що із формулюванням причин розірвання договору не згідна, з додатковою угодою не погодилася, оскільки не мала наміру звільнятися. Вважає, що цивільно-правові відносини носили формальний, удаваний характер і такий договір підряду був укладений для приховання трудових відносин між сторонами, а позивачка фактично перебувала з відповідачем у трудових відносинах. На думку позивача, факт перебування в трудових відносинах підтверджується й тим, що вона підпорядковувалася правилам трудового розпорядку працювала на посаді продавця стелажної зони 3 категорії по визначеному графіку з 20.00 по 09.00 год., що підтверджується надісланими керівниками таблицями Графіків роботи до чату працівників в месенджері «Вайбер». Їй кожного місяця виплачувалася заробітна плата, і ця винагорода є єдиним та основним джерелом її доходів. Впродовж періоду роботи відповідачем за позивачку сплачувався єдиний внесок, що підлягає нарахуванню на суму нарахованої заробітної плати, що підтверджується копіями актів виконаних робіт. Зазначає про те, що виконувала конкретні трудові функції, робота мала не індивідуально-визначений характер, а надавалася в процесі виконання трудової функції, тобто не мала кінцевого результату, а носила системний постійний характер, відтак не була юридично самостійною. Зазначений Договір підряду не був спрямований на кінцевий результат, а був пов`язаний саме з процесом праці та мав триваючий характер, що є характерним для трудових функцій. Оскільки в договорі підряду не зазначено, який саме результат повинен передати виконавець замовнику, а процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату, при цьому жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, за роботу була передбачена щомісячна оплата, був визначений час роботи працівника, сплачувався єдиний внесок, вважає, що між нею та відповідачем склалися саме трудові відносини. Просила встановити факт її перебування в трудових відносинах з ТОВ «Фудком» на посаді продавця стелажної зони 3 категорії з 14.01.2025 року; визнати незаконним її звільнення 18.03.2025 року з вказаної посади; поновити її з 18.03.2025 року на посаді продавця стелажної зони 3 категорії у ТОВ «Фудком».

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2025 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду про відсутність доказів її перебування у трудових відносинах з ТОВ «Фудком» та доводить, що підлягає поновленню на роботі у відповідача. Щодо добровільності підписання договору зазначає, що оголошення про вакансію знайшла на сайті Work.ua, а у зв`язку з проживанням поза межами міста її цікавили тільки нічні зміни. Додає, що при співбесіді заповнила анкету, підтвердивши дані необхідними документами; трудової книжки відповідач не вимагав; медогляд запропонував пройти в процесі стажування. Зазначає, що працівник відділу кадрів пояснив, що як пенсіонер вона може оформитись тільки за цивільно-правовою угодою, на що вона погодилася, оскільки потрапила в скрутне фінансове становище. Зауважує, що на прохання роз`яснити її функціональні обов`язки пояснень не отримала, а на її питання, чому в додатку №2 не вказана ціна винагороди, їй пояснили, що заробітна плата у розмірі 16 000, що відповідало вказаній зарплатні в оголошенні, виплачується відповідно відпрацьованим годинам за 180 годин робочого часу. Доводячи факт існування трудових відносин, посилається на Договір підряду, а також зазначила, що відповідач вказував, що сума винагороди знаходиться в Актах прийнятих робіт, однак в них вказана погодинна заробітна плата за фактично відпрацьований час, що підтверджують графіки та табелі робочого часу, які, суд не забажав витребувати у відповідача та ретельно дослідити обставини справи. Звертає увагу на те, що про її працевлаштування свідчить оплата праці не по факту виконаних робіт, а перерахунок коштів на картку двічі на місяць у вигляді авансу та заробітної плати, а також наявність робочої переписки у месенджері Viber. З наведених підстав проситьпередати справу до суду першої інстанції на повторний розгляд у зв`язку з необхідністю долучення документа із назвою «Прогрес-лист стажування продавця (стелажна зона)», який не був досліджений судом, та для виклику свідків.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудком» вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.01.2025 року між Замовником ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Виконавцем Симонович О.О. укладено Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

Згідно п.1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати на свій ризик визначену Замовником певну роботу на вказаному ним об`єкті, а Замовник зобов`язується прийняти результат та оплатити виконану роботу.

Згідно п.1.2 Договору Виконавець зобов`язується виконувати Роботу на об`єкті, який вкаже Замовник у встановлений строк, з додержанням вимог передбачених даним Договором. Строк виконання робіт розділяється на етапи, які становлять не більше одного календарного місяця. Результат кожного етапу робіт фіксується в останній день календарного місця в Акті виконаних робіт.

Згідно п.1.3. Договору, обов`язки Виконавця та обсяг робіт по даному Договору зазначаються у Додатку №1 , який є невід`ємною частиною Договору.

У відповідності до п.1.4 Договору, час роботи Виконавця за даним договором повинен збігатися з режимом роботи об`єкта на якому виконуються роботи Виконавцем. Проведення робіт Виконавцем поза встановленим режимом роботи об`єкта не допускається і забороняється.

Згідно п.1.5 Договору, координація процесу виконання роботи покладається на уповноваженого представника Замовника, що має відповідні повноваження. Координація полягає в організації процесу робіт (видача матеріалів, обладнання, тощо), фіксації етапів виконання робіт та перевірки результатів (якості).

Відповідно до п.1.6 Для виконання робіт Виконавець отримує від Замовника матеріали, обладнання, інструмент, а також електронну перепустку, яка фіксує адресу об`єкта на якому Виконавець виконує роботи та надає фактичний допуск Виконавця на об`єкт.

У відповідно до п.2.1 Договору, ціна роботи (винагорода) та спосіб її визначення за даним Договором визначається в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п.2.4. Договору, сторони домовились, що з винагороди, Замовник сплачує податки та інші обов`язкові платежі, згідно чинного законодавства України, їх перелік та розмір визначений у Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору, за наслідками кожного календарного місяця за результатами переданих Виконавцем етапів виконання робіт укладається Акт виконаних робіт.

Також, як вбачається зі змісту п.5.1 Договору, Виконавець розуміє, що на правовідносини, які виникли між ним та Замовником з моменту підписання даного Договору підряду, трудове законодавство не поширюється.

Згідно п.6.1 термін дії Даного договору з 14.01.2025 року по 31.12.2025 рік.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку невиконання умов даного Договору, він може бути розірваний достроково з ініціативи однієї із Сторін.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що Договір може бути припинено з ініціативи Замовника в односторонньому порядку у випадку спричинення Виконавцем матеріальної шкоди Замовнику; повільного здійснення роботи Виконавцем, що не дає можливості досягнути певного економічного результату від його роботи; недобросовісною бездіяльністю; порушення правил техніки безпеки. У даному випадку одностороннє припинення Договору здійснюється Замовником шляхом підписання Додаткової угоди про розірвання Договору підряду або відправлення листа про припинення договору на адресу Виконавця.

Згідно Додатку №1 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, такий додаток містить перелік обов`язків Виконавця до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

Згідно Додатку №2 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, ОСОБА_1 ознайомлена про стягнення з її доходу на виконання Договору підряду№094-100 від 14.01.2025 року, єдиного внеску.

Згідно додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 28.02.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за лютий місяць 2025 року складає 21.269,82 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 28.02.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 з 03.02.2025 по 28.02.2025 повністю в строк. За лютий 2025 року вартість виконаних робіт складає 21.269,82, до сплати 16 302,76 грн.

Згідно додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 18.03.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за березень 2025 року складає 11 226,54 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 18.03.2025 роком представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 02.03.2025 по 18.03.2025 повністю в строк. За березень 2025 року вартість виконаних робіт складає 11.226,54, до сплати 8.569,43 грн.

Згідно додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка укладена 18.03.2025 року між Замовником ТОВ «Фудком» в особі в особі ОСОБА_3 та Виконавцем ОСОБА_1 , сторони вирішили достроково розірвати Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року 18.03.2025 року. ОСОБА_1 зазначила в додатковій угоді, що з формулюванням причини розірвання угоди не згодна.

Також, позивачкою було долучено до матеріалів справи копії роздруківок листування з мобільного додатку «Viber» в якому створена група під назвою «Робота», де веде спілкування певне коло осіб, зокрема особи підписані як ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші. Вказані особи ведуть переписку з приводу організації роботи, відвідування та інших питань. Особою ОСОБА_2 надсилаються повідомлення у групі, зокрема у вигляді таблиць, які здебільшого є нечитабельними.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказувала про те, що вважала, що перебуває з відповідачем ТОВ «Фудком» у трудових відносинах, працювала на посаді продавця стелажної зони 3 категорії, оскільки вона виконувала конкретні трудові функції, робота мала не індивідуально-визначений характер, а надавалася в процесі виконання трудової функції, носила системний, постійний характер, Договір підряду не був спрямований на кінцевий результат. Крім того, позивачка підпорядковувалася правилам трудового розпорядку і працювала згідно графіку з 20:00 год. по 09:00 год., що підтверджується надісланими керівниками таблицями Графіків роботи до чату працівників в месенджері «Viber». Окрім того, позивачці щомісяця виплачувалася заробітна плата, з такої заробітної плати стягувався єдиний внесок.

Згідно ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Матеріали справи не містять належних, достатніх, достовірних і належних доказів на підтвердження того, що позивачка не укладала з ТОВ «Фудком» трудового договору, а також не зверталася упродовж всього строку дії Договору підряду до відповідача письмово з проханням про укладення трудового договору. Крім того, позивачка не надавала ТОВ «Фудком» жодних документів про освіту (спеціальність та кваліфікацію), не подавала трудової книжки. Також відсутні розпорядчі документи роботодавця ТОВ «Фудком» чи його уповноваженої особи про зарахування позивачки на роботу в ТОВ «Фудком» на посаду продавця стелажної зони чи будь-яку іншу посаду. Окрім того, відсутні докази ознайомлення позивачки з правилами охорони праці, трудового розпорядку, докази проходження необхідного медогляду для оформлення на роботу.

Твердження апелянтки про те, що вона підпорядковувалася правилам трудового розпорядку і працювала згідно графіку з 20:00 год. по 09:00 год. апеляційним судом оцінюються критично.

Так, долучені роздруківки спілкування з месенджеру «Viber» та інформаційні роздруківки сайту «Веллмарт» не можуть бути визнані належним та допустимим доказом, які безперечно можуть стверджувати суд про наявність між позивачкою та відповідачем трудових відносин, підпорядкування позивачки правилам трудового розпорядку, зокрема і в частині робочого часу. Роздруківка з месенджеру «Viber», де створена група під назвою «Робота», у якій коло осіб веде переписку з приводу організації роботи, відвідування та інших питань, а однією особою, підписаною як ОСОБА_2 надсилаються повідомлення у групі, зокрема у вигляді таблиць, графіків та вбачається, що саме вона є певним координатором та організатором роботи. Однак така роздруківка з месенджеру «Viber» не може слугувати належним доказом у цьому спорі, адже таблиці та графіки є нечитабельними, не вбачається можливим ідентифікувати особу позивача, чи була вона включена в цю групу, мала до неї доступ, вела в ній переписку, як і неможливо встановити ким є Євгенія Климентович та чи є саме вона уповноваженим представником ТОВ «Фудком».

Відхиляючи в якості доказу подані роздруківки із месенджеру «Viber», апеляційний суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21.06.2023 року, де суд вказав, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

З наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).

Отже, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Наведений висновок є усталеним у судовій практиці (наприклад, його наведено у постановах Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20, від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21), і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для того, щоб його змінювати.

Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах.

Зважаючи на наведене, роздруківки з месенджера «Viber», на які посилається ОСОБА_1 і в позові, і в апеляційній скарзі, як на доказ існування трудових відносин з відповідачем, відсутні підстави для визнання їх доказами у справі, адже листування не дає можливості встановити авторів листування, їх обов`язки, зв`язки між собою та з відповідачем ТОВ «Фудком».

Твердження апеляційної скарги про те, що робота позивачки не мала індивідуально-визначений характер, спростовується відомостями, які містяться в Додатку №1 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, згідно якого зазначено вичерпний та конкретизований перелік Робіт, який Виконавець зобов`язується виконувати за Договором підряду. Такий Додаток №1 був підписаний позивачкою, заперечень та зауважень до нього, остання не заявляла. Такі твердження спростовуються також і даними Додаткових угод та актів виконаних робіт, де вказано що Виконавець Семенович О.О. виконала роботи з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, такій роботі була визначена вартість та виплачена позивачці, що відповідає переліку обов`язків Виконавця за Додатком №1 до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року.

При цьому, згідно Додатку №1 до Договору підряду, Додаткових угод та Актів виконаних робіт, на позивачку було покладено широке та різнобічне коло обов`язків та робіт, як то викладка товарів, обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм відповідно до Договору підряду, що безсумнівно не свідчить, що позивачка виконувала роботу продавця стелажної зони чи роботу за певною посадою, спеціальністю чи кваліфікацією.

Наведене свідчить про те, що позивачкою виконувалися певні роботи, передбачені Договором підряду, однак робота за певною посадою, спеціальністю чи кваліфікацією, як це передбачає трудовий договір нею не виконувалася. Позивачкою не надано належних доказів на підтвердження покладення на неї обов`язків продавця стелажної зони ТОВ «Фудком». Суд враховує, що основним критерієм, що відрізняє цивільні договори, зокрема договір підряду, від трудового є процес праці, який регулюється трудовим законодавством, а також те, що робота виконується працівником за певною посадою, спеціальністю, кваліфікацією, визначеною трудовою функцією (постанова Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі № 127/21595/16-ц).

Посилання позивачки, викладені в апеляційній скарзі, на те, що в ході роботи у відповідача вона отримувала заробітну плату та сплачувала єдиний внесок, що свідчить про факт її перебування у трудових відносинах з відповідачем, апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать наявним у матеріалах справи доказам.

Так, згідно п.2.1 Договору, ціна роботи (винагорода) та спосіб її визначення за даним Договором визначається в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Так, згідно Додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 28.02.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за лютий місяць 2025 року складає 21.269,82 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 28.02.2025 роком представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 з 03.02.2025 по 28.02.2025 повністю в строк. За лютий 2025 року вартість виконаних робіт складає 21.269,82, до сплати 16.302,76 грн.

Згідно Додаткової угоди до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, яка датована 18.03.2025 року, представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм за березень 2025 року складає 11.226,54 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт до Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, який датований 18.03.2025 роком представник ТОВ «Фудком» в особі Литвинець О.А. та Симонович О.О. дійшли згоди про вартість робіт з викладки товарів та обслуговування покупців в торговельному залі, роботи з випуску готових хлібобулочних виробів, роботи з проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних норм, були виконані ОСОБА_1 з 02.03.2025 по 18.03.2025 повністю в строк. За березень 2025 року вартість виконаних робіт складає 11.226,54, до сплати 8.569,43 грн.

Такі Додаткові угоди до Договору підряду та Акти виконаних робіт були підписані позивачкою та заперечень щодо вказаних документів чи визнання їх недійсними позивачка не заявляла.

Наведене свідчить про те, що позивачка помилково інтерпретує винагороду за виконану нею роботу згідно Договору підряду №094-100 від 14.01.2025 року, вважаючи її заробітною платою, оскільки наявні докази чітко вказують на те, що позивачці було виплачено саме винагороду за виконану нею роботу, а не заробітну плату.

Що стосується утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з виплат позивачки за Договором підряду, то згідно п.2.4. Договору, сторони домовились, що з винагороди Замовник сплачує податки та інші обов`язкові платежі, згідно чинного законодавства України, їх перелік та розмір визначений у Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Крім того, згідно Додатку №2 до Договору підряду ОСОБА_1 ознайомлена, що з винагороди, яку отримуватиме за роботу по Договору підряду ТОВ «Фудком» згідно чинного законодавства буде нараховуватись єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Покликання апелянта на те, що Договір підряду не був спрямований на кінцевий результат, а був пов`язаний із самим процесом праці, апеляційний суд відхиляє з наступних міркувань.

Згідно відкритих даних ТОВ «Фудком» - це українська компанія, зареєстрована у м.Києві за адресою: Залізничне шосе, 57, . Основний вид діяльності компанії роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Згідно п.6.3. Договору підряду визначено, що Договір може бути припинено з ініціативи Замовника в односторонньому порядку у випадку спричинення Виконавцем матеріальної шкоди Замовнику; повільного здійснення роботи Виконавцем, що не дає можливості досягнути певного економічного результату від його роботи; недобросовісною бездіяльністю; порушення правил техніки безпеки. У даному випадку одностороннє припинення Договору здійснюється Замовником шляхом підписання Додаткової угоди про розірвання Договору підряду або відправлення листа про припинення договору на адресу Виконавця.

Тобто наведене переконує суд в тому, що Договір підряду №094-100 від 14.01.2025 року, хоча й не конкретизує безперечно про кінцевий результат такого Договору, однак з аналізу такого Договору, його Додатків №1 та №2, Додаткових угод та Актів виконаних робіт, стверджує суд у тому, що такий Договір підряду укладений з метою досягнення відповідачем ТОВ «Фудком» певного економічного результату своєї діяльності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в пункті 5.1 Договору підряду, обумовлено, що Виконавець розуміє, що на правовідносини, які виникли між ним та Замовником з моменту підписання даного Договору підряду, трудове законодавство не поширюється.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, якими ті врегульовані, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і достовірних доказів факту перебування позивачки у трудових відносинах з відповідачем, а відтак і відсутність підстав для її поновлення на роботі у відповідача.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2025 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.