ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №274/8901/25 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 7 Доповідач Панкеєва В. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Панкеєвої В.А.,

суддів: Галацевич О.М.,

Шалоти К.В.,

за участю секретаря Добровольської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/8901/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів та скасування рішення про державну реєстрацію,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Гуменюка Олександра Володимировича

на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2026 року, постановлену під головуванням судді Корбут В. В. у м. Бердичеві

встановив:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати недійсними електронні торги за номером лота 581876 з реалізації квартири АДРЕСА_1 , проведені 15.08.2025 Державним підприємством "Сетам", оформлені Протоколом №644459 проведення електронного аукціону (торгів) від 15.08.2025 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав №80882061 від 17.09.2025, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком В.А., яким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

09 січня 2026 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 4, яка належить ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Гуменюк Олександр Володимирович подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала є незаконною через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що позивач, оспорюючи електронні торги, вважав, що на час їх проведення він не набув права власності на нерухоме майно, а тому воно не могло бути реалізоване. Проте звернення стягнення на вказане нерухоме майно здійснено на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.06.2025 у справі № 274/2882/24 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. При цьому та обставина, що ОСОБА_1 не зареєстрував за собою право власності на майно та в добровільному порядку не виконав рішення суду жодним чином не вказує на порушення його прав, які підлягають судовому захисту, а відтак і підстав для забезпечення позову немає. ОСОБА_2 , набувши право власності на спірне майно на електронних торгах, є добросовісним набувачем, а наявність оскаржуваної ухвали обмежує його право власності на майно та вказує на порушення балансу інтересів сторін.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 10:30 год 12 березня 2026 року.

24 березня 2026 року приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. подала відзив на апеляційну скаргу.

У статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частинами сьомою статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У статті 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання відзиву може бути реалізовано виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Установлено, що ухвалою від 10.02.2026 про відкриття провадження встановлений строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали Житомирського апеляційного суду від 10.02.2026 відповідачка ОСОБА_4 отримала 16.02.2026, що підтверджується Довідкою про доставку електронного документу (а.с.108), тому останнім днем встановленого судом строку є 03.03.2026.

Натомість відзив подано до суду 24.03.2026, тобто з пропуском встановленого судом строку.

Враховуючи викладене протокольною ухвалою від 26.03.2026 відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. залишений без розгляду.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О., представник державного підприємства "Сетам", Колодій Д.В. та третя особа ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням ч.2 ст.372 ЦПК України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Гуменюк О.В. апеляційну скаргу підтримав із зазначених у ній підстав.

Представник позивача Остащенко О.М. апеляційну скаргу не визнала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 у разі задоволення позову.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заява представника позивача обґрунтована тим, що у разі задоволення позовних вимог і поновлення становища, яке існувало до порушення права, його право буде захищено, але в процесі розгляду даної справи існує висока вірогідність подальшого відчуження вказаної квартири або вчинення дій для ускладнення виконання рішення суду - накладення обтяження у тому числі іпотеки. Накладення арешту є дієвим заходом для забезпечення можливості виконання рішення суду та виключення необхідності звертатися до додаткових інструментів захисту, у разі її відчуження чи вчинення щодо неї дій (а.с. 61-63).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2020, яке набрало законної сили 24.02.2020, у справі № 274/2235/19 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2024, яке набрало законної сили 07.10.2024, у справі № 274/2882/24 позов ОСОБА_3 задоволено. Розділено між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , виділивши у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за частку квартири АДРЕСА_1 у розмірі 706 950 гривень. Право ОСОБА_3 на частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 припиняється з дня отримання нею компенсації за її частку від ОСОБА_1 (а.с.22-24).

06.11.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 274/2882/24, виданого 18.10.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за частку квартири АДРЕСА_1 у розмірі 706 950 грн (а.с.12).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.06.2025, яка набрала законної сили 18.06.2025, у справі № 274/2882/24 подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є. О., стягувач - ОСОБА_3 , боржник - ОСОБА_1 , про вирішення питання про звернення стягнення на незареєстроване нерухоме майно боржника задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

15.08.2025 відбулися електронні торги по лоту №581876 з реалізації майна, а саме квартири АДРЕСА_1 переможцем в яких став ОСОБА_2 (а.с.13)

25.08.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. складено акт про проведені електронні торги при примусовому виконанні зазначеного виконавчого листа. Відповідно до ст.61 Закону України "Про виконавче провадження" передано на реалізацію: "Трикімнатна квартира загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 " - лот №581876, яка належить ОСОБА_1 на праві власності. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 15.08.2025 № 644459 ДП "Сетам", 15.08.2025 проведено електронні торги з реалізації майна вказаної квартири, переможцем визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва від 17.09.2025 приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчуком В.А., відповідно до ст.61 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі акту про проведені електронні торги, складеного 25.08.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О., посвідчено, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається із: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., трикімнатна, яке придбане ОСОБА_2 за 1 079 674,85 грн, що раніше належало ОСОБА_1 , на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/2882/24 від 12.08.2024 та ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/2882/24 від 02.06.2025. Право власності на вказане майно підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав. Зареєстровано в реєстрі за №710 (а.с.15).

Рішенням про державну реєстрацію прав № 80882061 від 17 вересня 2025 року проведено державну реєстрацію прав ОСОБА_2 на зазначену квартиру за його заявою від 17.09.2025 (а.с.16-17).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що на торгах 15.08.2025 відбулася реалізація майна, яке в повному обсязі йому не належало, а також не було жодних правових підстав передачі на торги частки, яка належала йому на праві спільної часткової власності, що є грубим порушенням чинного законодавства України та підставою для скасування результату торгів. На дату проведення оскаржуваного електронного аукціону право власності на 1/2 частину квартири за ним не було зареєстровано. Для передачі на реалізацію квартири приватний виконавець Волкова Є.О. не зверталася до суду з поданням про звернення стягнення на незареєстроване за позивачем майно, яке йому належало на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2020 у справі №274/2235/19.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору між сторонами у даній справі є квартира АДРЕСА_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Відмовлено в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про звернення стягнення на незареєстроване нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Виходячи з предмета та підстав позову, вимог та обґрунтування заяви про забезпечення позову, оцінки відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Колегія суддів наголошує, що застосований захід забезпечення позову не є непропорційним обмеженням прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки заходи забезпечення мають виключно тимчасовий характер щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідач і надалі зможе реалізувати свої права щодо квартири.

Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав відповідача ОСОБА_2 на період спору зупиняє можливість відчуження нерухомого майна, має запобіжний характер, є співмірним позовним вимогам, достатнім і спрямоване на забезпечення можливості виконання рішення суду, недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір, а також прав третіх осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом першої інстанції додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому ухвалу суду відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гуменюка Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.А. Панкеєва

Судді О.М. Галацевич

К.В. Шалота

Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.