Справа № 441/1276/25
Провадження № 2/456/616/2026
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Яніцька М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

представника відповідача адвоката Бердара С.В.

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 04.05.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 497929-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договор кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16395 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 497929-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 497929-КС-001 позичальник ОСОБА_1 , на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором 497929-КС-001 на загальну суму 2630 грн.

Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за Договором 497929-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 24610,40 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000 грн; суми прострочених платежів по процентах 13994,40 грн; суми прострочених платежів за комісією 616 грн.

У зв`язку з вищенаведеним представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 497929-КС-001 про надання кредиту від 04.05.2024 в розмірі 24610,40 грн. та судові витрати.

Позиція відповідача з приводу викладених обставин у позовній заяві

07.11.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. на адресу суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2025, яким позов задоволено повністю. Ухвалою суду від 03.12.2025 заяву представника відповідача задоволено та скасовано заочне рішення суду від 07.10.2025, справу призначено до розгляду.

29.12.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, заявлений позивачем розмір процентів за користування кредитом у розмірі 13994, 40 грн є завищеним, оскільки перевищує розмір основної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000, 00 грн. Окрім цього зазначив, що відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, відповідно згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються та не підлягають стягненню. Також відповідач звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищенаведене, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. просить відмовити у позові в частині стягнення процентів за користування кредитом.

Позиція позивача з приводу викладених обставин у відзиві на позовну заяву.

29.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначає, що у ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йдеться саме про не нарахування процентів, а не про списання всіх процентів, які були нараховані військовослужбовцям за кредитними договорами. Окрім цього зазначила, що позивач не нараховував жодної неустойки у формі пені чи штрафів та не заявляв у позовних вимог жодну пеню чи штрафи, тому в даному випадку до цих правовідносин не може бути застосовано принцип зворотної сили закону у часі. Крім того, конструкція частини 15 статті 14 Закону № 2011-ХІІ не передбачає звільнення військовослужбовців та членів їхніх сімей від сплати відсотків за користування кредитом, а лише визначає умови, за яких такі відсотки не нараховуються. Законодавець чітко встановив, шо ці умови пов`язані з певними періодами проходження військової служби. Враховуючи це підстав для застосування принципу зворотної дії закону в часі до спірних правовідносин не вбачається. Також зазначила, що ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачає звільнення військовослужбовців від обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту. 04.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 497929-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.7 Кредитного договору термін дії Договору до 24.08.2024. Окрім цього, сторона відповідача не надала суду жодних належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебував на військові службі саме протягом строку дії кредитного договору, що було б правовою підставою для застосування у даній справі пільги для військовослужбовців, яка передбачена ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Як вбачається з усіх наданих стороною відповідача доказів щодо начебто перебування відповідача на військові службі, вони всі були видані після закінчення строку дії кредитного договору. Згідно довідки про проходження військової служби від 05.11.2025, відповідач перебуває на військовій службі з 26.08.2025, тобто після закінчення терміну дії кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору. Відповідно, не слід ототожнювати проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому позивачем у відповідності до умов кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ПК України) та проценти, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за Кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк (частина друга статті 625 ЦК України). Процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту (на залишок заборгованості за тілом кредиту), наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення кредиту. У п. 3.2.3. кредитного договору був встановлений орієнтовний графік платежів, відповідно до якого позичальник повинен був здійснювати платежі у відповідному розмірі та у відповідні дати. Якби позичальник здійснював платежі у відповідності до встановленого графіку платежів, йому дійсно потрібно було б сплатити суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у кредитному договорі. Однак порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Якщо позичальник не здійснив платіж (платежі) за графіком або здійснив його (їх) у меншому розмірі, ніж передбачено графіком, це закономірно призводить до нарахування процентів у більшому розмірі, тому що як вже було зазначено вище, проценти нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Для спростування позовних вимог позивача, сторона відповідача мала б надати суду докази здійснення всіх платежів за кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у п. 3.2.3. кредитного договору графіку платежів, однак сторона відповідача таких доказів суду не надала.

Враховуючи вищенаведене представник позивача просить позов задовольнити повністю.

Позиція відповідача з приводу викладених обставин у відповіді на відзив на позовну заяву.

29.12.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив в якому він зазначив, що згідно з умовами кредитного договору, стандартна процентна ставка складає 1,5 % день, знижена процентна ставка 1,16395 % в день, орієнтована реальна річні процента ставка 23597, 1 %. Розмір заявлених до стягнення процентів за користування кредитом 13994,4 грн. перевищує розмір основної заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн., а відтак є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Беручи до уваги співрозмірність нарахованих відсотків по невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що розмір відсотків, який підлягає стягненню є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, відповідно просить у позові відмовити в частині стягнення процентів за користування кредитом.

29.12.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у яких зазначає, що відповідно до п. 2.1. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Відповідно до п. 2.4. кредитного договору стандартна процентна ставка в день становить 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,16395000, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2. Кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору і розраховується в визначеному порядку. Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору. Згідно з п. 3.2.2. кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору сторони на момент укладення договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом кредитного договору графік платежів який передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п. 4.2.1. позичальник зобов`язаний виконувати цей договір у порядку та в строки (терміни), встановлені договором. Згідно з п. 7.4.4. позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням. Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Окрім цього, представник позивача щодо задоволення позову покликається на обставини, викладені у відповіді на відзив та просить позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не прибув, однак звертаючись до суду з позовом просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення тіла кредиту в сумі 10000 грн. та повідомив, що заявлений позивачем розмір процентів за користування кредитом у розмірі 13994, 40 грн є завищеним, оскільки перевищує розмір основної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000, 00 грн. Окрім цього зазначив, що відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, відповідно згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються та не підлягають стягненню, також і комісія. Також зазначив, що відповідач звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Заяви, клопотання учасників справи.

07.11.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. на адресу суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2025, яким позов задоволено повністю.

01.12.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. на адресу суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

29.12.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. надійшов відзив на позовну заяву.

29.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

29.12.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бердар С.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив.

29.12.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 02.12.2025 вирішено судові засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, за участі представника заявника адвоката Бердара С.В.

Ухвалою від 03.12.2025 скасовано заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2025 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 05.01.2026 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до договору №497929-КС-001 про надання кредиту від 04.05.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 , кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Строк кредиту 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16395000, фіксована. Строк дії договору до 24.08.2024 року. Денна процентна ставка 1,16 процентів. Комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Спосіб перерахування позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору. Договір підписано електронним підписом відповідача.

Згідно паспорта споживчого кредиту, сума кредиту 10 000 грн., строк кредитування 113 днів (16 тижнів). Процентна ставка знижена 424,84175000. Стандартна процентна ставка 547,5. Комісія за надання кредиту 1 500 грн. Відповідач ознайомився з інформацією, яка надавалася споживачу до укладення договору про споживчий кредит та підписано електронним цифровим підписом.

Згідно пропозиції (оферти) укласти договір №497929-КС-001 про надання кредиту від 04.05.2024 та прийняття (акцент) пропозиції (офетри) укласти договір №497929-КС-001 про надання кредиту від 04.05.2024, ОСОБА_1 прийняв пропозицію та уклав договір, підписавши одноразовим ідентифікатором.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 заповнив анкету клієнта ТОВ «Бізнес позика» від 21.06.2025, для отримання кредиту на суму 10 000 грн.

Відповідно до підтвердження, виданого ТОВ «ПрофітГід» - здійснено переказ грошових коштів на рахунок отримувача Данилківа О.І. згідно договору №497929-КС-001 від 04.05.2024 на суму 10000 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором №497929-КС-001 від 04.05.2024, позичальника ОСОБА_1 , залишок забогованості станом на 23.06.2025 складає 24610,40 грн., за кредитом 10000 грн., за відсотками 13994,4 грн., за комісією 616 грн.

Відповідно до довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором №497929-КС-001 про надання кредиту від 04.05.2024 станом на 23.06.2025, виданої ТОВ «Бізнес позика», загальна заборгованість становить 24610,40 грн.

Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» щодо рахунків ОСОБА_1 встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку та долучено виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період 04.05.2024 24.08.2024, яка містить зарахування на суму 10000 грн.

Як вбачається з посвідчення, серії НОМЕР_2 , таке видане 20.06.2025 ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України №6664 від 23.07.2025, солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 оперативно-тактичного з`єднання 1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 26 серпня 2024 року по теперішній час.

Релевантні норми і джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення боржником грошового зобов`язання й застосування кредитором відповідних наслідків цього, у тому числі й за кредитними договорами, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законами України «Про електронну комерцію», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування», іншими актами цивільного законодавства.

Так, згідно положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених у ст. 11 цього Кодексу.

Своєю чергою, системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Щодо укладення договору в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до пункту 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону, це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до частин 3, 4, 6 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Щодо стягнення кредитної заборгованості з діючих військовослужбовців.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 та триває по теперішній час.

За змістом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Законом України від 20.05.2014 № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» ст. 14 Закону № 2011-XII було доповнено пунктом 15 такого змісту: «Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом, не нараховуються».

Згідно з пояснювальною запискою до проекту Закону № 1275-VII його було розроблено з метою удосконалення системи проведення мобілізації, проведення в стислі терміни заходів часткової мобілізації в країні, підвищення обороноздатності Збройних Сил України, інших військових формувань, захист Батьківщини та її територіальної цілісності, а метою його прийняття є, зокрема, захист громадян України, які призвані під час мобілізації, від штрафних санкцій за фінансовими зобов`язаннями.

У подальшому Законами України № 3621-IXвід 21.03.2024 ,№ 3633-IX від 11.04.2024, № 4213-IX від 14.01.2025 було внесено зміни та викладено пункт 15 ст. 14 в наступній редакції: військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Разом з цим, пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 за єдиним унікальним номером судової справи 522/12270/15-ц та від 11.12.2019 за єдиним унікальним номером судової справи 521/7927/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 за єдиним унікальним номером судової справи 199/3051/14 (номер провадження 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Із змісту згаданої постанови Верховного Суду вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення процентів не можуть бути задоволенні судом, якщо буде встановлено (шляхом доведення обставин), що боржник (позичальник) має право на пільги згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а без встановлення наявності у позичальника пільг є всі підстави для стягнення процентів.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №497929-КС-001 про надання кредиту від 04.05.2024, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Строк кредиту 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16395000, фіксована. Строк дії договору до 24.08.2024 року. Денна процентна ставка 1,16 процентів. Комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Спосіб перерахування позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору. Договір підписано електронним підписом відповідача.

Позивач не заперечує укладення договору між сторонами та визнає суму заборгованості за договором у розмірі 10000 грн., однак представник позивача у відзиві на позовну заяву вказав, що позивач не визнає позов в частині нарахування процентів за користування кредитом, зважаючи на те, що відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, відповідно згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються та не підлягають стягненню. Також відповідач звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 оперативно-тактичного з`єднання 1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 26 серпня 2024 року по теперішній час.

Щодо стягнення кредитної заборгованості з військовослужбовців.

За змістом пункту 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Разом з цим, пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Суд звертає увагу, що між сторонами укладено договір №497929-КС-001 про надання кредиту 04.05.2024, а згідно довідки Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України №6664 від 23.07.2025, солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 оперативно-тактичного з`єднання 1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 26 серпня 2024 року по теперішній час.

Слід зазначити, що відповідно до п. 2.7 кредитного договору термін дії договору до 24.08.2024, натомість згідно довідки Військової частини НОМЕР_3 від 23.07.2025, ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині з 26 серпня 2024 року, тобто термін дії кредитного договору на момент приступлення до виконання обов`язку військової служби відповідача вже закінчився.

Сторона відповідача не надала суду жодних належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебував на військові службі саме протягом строку дії кредитного договору, що було б правовою підставою для застосування у даній справі пільги для військовослужбовців, яка передбачена ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Суд зауважує, що на момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до кредитодавця із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився із всіма умовами такого договору, в тому числі і з тими, що визначають підстави сплати процентів/штрафу та їх розмір. Більше того, відповідач, ознайомившись з умовами кредитного договору, мав реальну можливість відмовитися від укладення останнього, та на момент його підписання вимог щодо незаконності умов договору не заявляв.

Слід зазначити, що позивачем надано копію електронного договору та розрахунок, в якому висвітлено по днях нарахування відсотків, що визначені в електронному договорі про надання кредиту, сплату відповідачем коштів в погашення заборгованості, відтак ці докази у своїй сукупності із іншими доказами не залишають сумніву в тому, що відповідач уклав електронний кредитний 04.05.2024, однак не дотримався і не виконав його умови, внаслідок чого утворилась спірна заборгованість та нараховані відсотки по процентам.

Щодо комісії за надання кредиту.

Право нарахування комісії за надання кредиту обумовлене, крім самого Договору - п. 2.5, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначеною статтею визначено, що комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Інформація про комісії має надаватися споживачу до укладення договору (ч. 2, 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»), що і було зроблено шляхом ознайомлення відповідача з кредитним договором до його підписання.

Нарахування комісії за надання кредиту передбачено п. 2.5 договору про надання кредиту від 04.05.2024.

Отже, відповідач був обізнаний з умовою щодо комісії, погодився на дану умову, відповідно у нього виникло зобов`язання щодо її сплати. Тому вимога про стягнення комісії у розмірі 616,00 грн. підлягає також до задоволення.

Суд вважає, що представник позивача довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредиту, встановлення процентів за користування кредитом, комісії та строки повернення кредиту.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами користування кредитом та комісії.

Окрім цього суд звертає увагу, що відповідно до п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

На підставі статей 207, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (, місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) суму заборгованості за договором № 497929-КС-001 про надання кредиту від 04.05.2024 в розмірі 24610,40 грн., що складається з: заборгованість по тілу кредиту 10000 грн., заборгованість по процентах 13994,40 грн., заборгованості за комісією 616 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн., а всього 27032 (двадцять сім тисяч тридцять дві) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.03.2026.

Головуючий суддя В. М. Бораковський