Справа № 369/4977/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ваніна Валерії Валерійовича про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Комунального підприємство «Реєстрація плюс» про вжиття заходів позову, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Комунального підприємство «Реєстрація плюс» про вжиття заходів позову.

З метою забезпечення позову представником позивача було подано заяву про забезпечення позовних вимог. Заява обґрунтована тим, що 11.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття кредитної лінії, за яким останній отримав у кредит 250 тис. доларів США терміном до 9 вересня 2022 року зі сплатою 14 % річних.

В той же день на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належний їй на праві власності житловий будинок, що знаходиться АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер: :01:003:0007, площею 0,0819 га, на якій він розташований.

У 2019 році банком, в порядку передбаченим статтями 35-37 ЗУ «Про іпотеку» було набуто право власності на будинок та земельну ділянку.

У листопаді 2025 року позивачка звернулася за правою допомогою з приводу з`ясування законності підстав щодо переходу права власності на вище вказане іпотечне майно.

Було встановлено, 03.04.2019 року, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46286335 від 03.04.2019 15:38:43, ОСОБА_6 , Комунальне підприємство "Реєстрація плюс", Київська обл., до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про речове право № 31005427, згідно якого право власності на житловий будинок, що знаходиться АДРЕСА_1 , загальною площею 270,4 кв. м. перейшло до АТ «Банк «Фінанси та кредит».

03.04.2019 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46286698 від 03.04.2019 15:48:03, Товкайло Уляною Василівною, Комунальне підприємство "Реєстрація плюс", Київська обл., до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про речове право № 31005743, згідно якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0007, площею 0,0819 га, перейшло до АТ «Банк «Фінанси та кредит».

16.07.2020 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_5 укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки та будинку, відповідно яких право власності на земельну ділянку та будинок перейшло до ОСОБА_5 .

В подальшому 28.07.2021 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки та будинку, предметом якого було відчуження будинку те земельної ділянки на користь ОСОБА_2 .

В цей же день 28.07.2021 року, відповідно до укладеного договору іпотеки земельної ділянки та житлового будинку між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , земельну ділянку та будинок було передано в іпотеку ОСОБА_7 .

Заявником, як адвокатом, було встановлено, що на предмет іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку) було звернуто стягнення.

Вказує, що з метою дотримання прав учасників спору та можливості реального виконання судового рішення після його ухвалення, існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій на житловий будинок з реєстраційним номером 24, що розташований АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер: :01:003:0007 з реєстраційним номером 24, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку з реєстраційним номером 24, що розташований АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:0007 з реєстраційним номером 24, в тому числі щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку», до набрання законної сили рішенням у даній справі.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та подану заяву суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 459116478 від 02.01.2026 року, земельна ділянка, площею 0,0819 га, кадастровий номер :01:003:0007, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, належить на праві власності ОСОБА_2 . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 459116475 від 02.01.2026 року, житловий будинок, зальною площею 270.4 кв.м., житловою площею 66.8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, належить на праві власності ОСОБА_2 .

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що у разі прийняття рішення на користь позивача у цивільній справі можуть виникнути труднощі у подальшому при виконанні такого рішення.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу та предметом позовних вимог, оскільки, застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення порушених прав.

Оскільки державна реєстрація обтяжень, встановлених щодо нерухомого майна, є підставою для відмови у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, суд вважає, що заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії буде адекватним, належним та достатнім заходом забезпечення позову.

Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову. Невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Аналогічні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 26 листопада 2021 року у справі № 760/10362/21 (провадження № 61-18100ск21), від 01 грудня 2021 року у справі № 715/1572/21 (провадження № 61-19000ск21) та від 14 лютого 2022 року у справі № 447/2779/21 (провадження № 61-1485ск22).

Крім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку з реєстраційним номером 24, що розташований АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:0007 з реєстраційним номером 24, в тому числі щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку».

Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ця ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не Закону України припиняє її виконання.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Інформація про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Тетяна ДУБАС