Дата документу 24.03.2026
Справа № 334/2514/26
Провадження № 2-н/334/274/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

24 березня 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуга з управління (поводження) побутовими відходами), -

ВСТАНОВИВ:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя" в особі керівника Бурчак І.В. звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуга з управління (поводження) побутовими відходами) у розмірі 8408,40 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Саме така правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Крім того у своїй постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Відповідно до доданих до заяви документів послуга з управління (поводження) побутовими відходами здійснювалася заявником за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, та який не належить до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду міста Запоріжжя.

Таким чином заява про видачу судового наказу не підсудна Дніпровському районному суду міста Запоріжжя.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись статтями 27, 30, 164, 165, 260, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуга з управління (поводження) побутовими відходами).

Роз`яснити Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Ісаков Д.О