П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Київ

Справа № 758/14114/19

Провадження: № 22-ц/824/5886/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Лаврук Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Константинова Олексія Геннадійовича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Захарчук С. С.,

за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення

у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», комунального підприємства «Мостицький Подільського району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних втрат,

в с т а н о в и в:

В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, яка мотивована тим, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3 % річних було задоволено. Вказаним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2010 року по 31.03.2015 року у загальному розмірі 15 905 грн 52 коп, з яких: 13 487 грн 14 коп - основний борг, 1 971 грн 04 коп - інфляційні втрати, 447 грн 34 коп - 3 % річних. Також, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП «Мостицький Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2015 року по 01.05.2018 року у загальному розмірі 50 218 грн 02 коп, з яких: 33 127 грн 27 коп - основний борг, 14 394 грн 89 коп - інфляційні втрати, 2 695 грн 86 коп - 3 % річних. Крім того, з кожного з відповідачів стягнуто на користь КП «Мостицький Подільського району м. Києва» по 486 грн 31 коп. судового збору та на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» - по 154 грн 10 коп судового збору. На виконання зазначеного заочного рішення приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Левченко Я. О. 03.11.2023 року відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, які згодом об`єднано у зведене виконавче провадження, в межах якого сума звернення стягнення становила 75 040 грн 34 коп. Постановою приватного виконавця від 05.11.2024 року відповідні виконавчі провадження закінчено у зв`язку з повним і фактичним виконанням виконавчого документа. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Водночас, постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2025 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2023 року в частині вимог до ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення: у задоволенні позову КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до ОСОБА_1 відмовлено, а позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» задоволено частково, стягнуто заборгованість за період з 04.11.2016 року по 01.05.2018 року у сумі 2 740 грн 05 коп, 3 % річних у розмірі 60 грн 24 коп та інфляційні втрати у сумі 256 грн 23 коп, тобто, в загальному 3 056 грн 52 коп. Крім того, з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 2 777 грн 28 коп. Згідно з листом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Левченко Я. О. від 21.03.2025 року у межах виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 з ОСОБА_1 на користь КП «Мостицький Подільського району м. Києва» стягнуто 50 218 грн 02 коп та 486 грн 31 коп, а у межах виконавчих проваджень № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» 15 905 грн 52 коп та 154 грн 10 коп. Вказане також підтверджується платіжною інструкцією № 24451PBNKI003eb90001 від 05.11.2024 року, складеною на виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2023 року. Отже, за твердженням заявника, стягувачами було отримано кошти, стягнуті з нього у межах виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, у загальному розмірі 50 704 грн 33 коп, а у межах виконавчих проваджень № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 16 059 грн 62 коп, що в загальному становить 66 763 грн 95 коп. Посилаючись на те, що постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2025 року заочне рішення суду першої інстанції в частині вимог до нього було скасовано, а позовні вимоги КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до нього залишено без задоволення, в той час як позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» задоволено лише частково, ОСОБА_1 зазначав, що станом на час звернення із заявою стягувачі не повернули йому кошти, стягнуті на підставі заочного рішення від 08.06.2023 року. У зв`язку з цим, просив в порядку повороту виконання стягнути з КП «Мостицький Подільського району м. Києва» на його користь 50 704 грн 33 коп, а також стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» на його користь 13 003 грн 10 коп. як кошти, стягнуті з нього на виконання заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2023 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення задоволено частково.

Стягнуто в порядку повороту виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 08.06.2023 з Комунального підприємства «Мостицький Подільського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 16 739 грн. 34 коп.

Стягнуто в порядку повороту виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 08.06.2023 з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 2 245грн. 32 коп.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Константинов О. Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалу суду просив скасувати та постановити нову про задоволення його заяви у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року заочне рішення суду першої інстанції в частині вимог до ОСОБА_1 скасовано, при цьому, у задоволенні позовних вимог КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до нього відмовлено, а вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» задоволено лише частково, у значно меншому розмірі.

На переконання скаржника, оскільки правова підстава для стягнення з нього грошових коштів у розмірі, визначеному заочним рішенням, відпала, а кошти були фактично отримані стягувачами саме від нього, суд першої інстанції мав застосувати положення статті 444 ЦПК України та допустити поворот виконання у повному обсязі фактично стягнутих з нього сум.

Зазначав, що поворот виконання є процесуальною гарантією поновлення порушених прав боржника та полягає у поверненні всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням, незалежно від характеру скасування (апеляційний чи інший перегляд). Посилався на правову позицію Конституційного Суду України щодо сутності інституту повороту виконання як способу відновлення майнового становища особи у зв`язку із відпадінням правової підстави для виконання рішення.

На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно обмежив розмір повороту виконання, фактично розподіливши стягнуті суми між солідарними боржниками, тоді як кошти були стягнуті виключно з нього. Такий підхід, за його думкою, суперечить змісту статті 444 ЦПК України та призводить до неповного відновлення його майнових прав.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» в особі в. о. Олександра Побочного заперечувало проти доводів апеляційної скарги, зазначено про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Левченко Я. О. постанов про відкриття відповідних виконавчих проваджень, а відтак був наділений правом одночасно звернутися як до суду із заявою про перегляд заочного рішення, так і до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження до вирішення зазначеної заяви судом. На переконання підприємства, заявник мав можливість додати до такої заяви копію звернення про перегляд заочного рішення та відповідні докази, що підтверджують підстави для зупинення виконання. Однак, як стверджує підприємство, ОСОБА_1 своїм правом не скористався та до виконавця з відповідною заявою не звертався, що, на думку відповідача за заявою, свідчить про відсутність належної процесуальної поведінки з його боку. Крім того, у відзиві зазначено, що заявник тривалий час ухиляється від виконання обов`язку щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг, які надавалися та надаються комунальним підприємством. Підприємство вказує, що до Подільського районного суду м. Києва подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також за спожиту електричну енергію за період з 01.05.2018 по 01.03.2025 у розмірі 66 902 грн 82 коп., яка перебуває на розгляді суду. За твердженням підприємства, жодних звернень від ОСОБА_1 щодо узгодження порядку погашення наявної заборгованості не надходило. Така поведінка, на думку підприємства, негативно впливає на фінансовий стан комунального підприємства, оскільки сума боргу є значною, а заявник не пропонує жодних реальних механізмів його врегулювання, обмежуючись посиланнями на застосування строків позовної давності.

Представник КП «Мостицький Подільського району м. Києва» Шмигельська С. М. заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

У поданих запереченнях зазначено, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2023 було встановлено солідарний обов`язок трьох відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зі сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до положень частини першої статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання солідарного обов`язку як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Зазначено, що виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання, при цьому під час здійснення виконавчих дій встановлено відсутність у ОСОБА_2 доходів чи коштів, достатніх для погашення заборгованості, а ОСОБА_3 помер ще у 2013 році, що підтверджується даними Державного реєстру актів цивільного стану. У зв`язку з цим стягнення фактично здійснювалося з ОСОБА_1 як одного із солідарних боржників.

Представник підприємства звернула увагу на те, що постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2025 встановлено: оскільки рішення оскаржував лише ОСОБА_1 , як один із трьох відповідачів, з нього підлягає стягненню 1/3 частина заборгованості, що відповідає частці одного з користувачів житлово-комунальних послуг. Саме з урахуванням цього суд першої інстанції правомірно визначив розмір коштів, які підлягають поверненню в порядку повороту виконання, у межах однієї третини.

Крім того, у запереченнях зазначено, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та проживанням ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, останній набув статусу спадкоємця в порядку частини третьої статті 1268 ЦК України. Відтак до складу спадщини входить і обов`язок зі сплати заборгованості, що не припинився у зв`язку зі смертю боржника. У цьому контексті підприємство посилається на положення статей 1216, 1218, 1282 ЦК України та правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо меж відповідальності спадкоємців.

Також наголошено, що відповідно до статей 61-64 Житлового кодексу України та статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повнолітні члени сім`ї наймача, які проживають у жилому приміщенні, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями щодо оплати житлово-комунальних послуг.

На думку представника підприємства, у разі виконання солідарного обов`язку одним із боржників, останній має право зворотної вимоги (регресу) до інших солідарних боржників у порядку частини четвертої статті 544 ЦК України, однак це не є підставою для повернення всієї суми у порядку повороту виконання.

З огляду на викладене, представник КП «Мостицький Подільського району м. Києва» просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22.10.2025 без змін.

В судовому засіданні адвокат Константинов О. Г. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року позов позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3 % річних було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2010 року по 31.03.2015 року у загальному розмірі 15 905 грн 52 коп, з яких: 13 487 грн 14 коп - основний борг, 1 971 грн 04 коп - інфляційні втрати, 447 грн 34 коп - 3 % річних.

Також, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП «Мостицький Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2015 року по 01.05.2018 року у загальному розмірі 50 218 грн 02 коп, з яких: 33 127 грн 27 коп - основний борг, 14 394 грн 89 коп - інфляційні втрати, 2 695 грн 86 коп - 3 % річних. Крім того, з кожного з відповідачів стягнуто на користь КП «Мостицький Подільського району м. Києва» по 486 грн 31 коп. судового збору та на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» - по 154 грн 10 коп судового збору (т. 1, а. с. 110 - 113).

На виконання зазначеного рішення 21 вересня 2023 року видано виконавчі листи, на підставі яких приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Левченко Я. О. 03 листопада 2023 року відкрито відповідні виконавчі провадження щодо примусового стягнення заборгованості.

Постановою приватного виконавця від 05 листопада 2024 року виконавчі провадження закінчено у зв`язку з повним і фактичним виконанням виконавчого документа (т. 1, а. с. 190 - 208).

У подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року заочне рішення суду першої інстанції в частині вимог до ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до нього відмовлено, а позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» задоволено частково, у розмірі 3 056 грн 52 коп (т. 2, а. с. 27 - 32).

Після набрання зазначеною постановою законної сили ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення, посилаючись на те, що з нього фактично було стягнуто 66 763 грн 95 коп, в той час як за результатами апеляційного перегляду його обов`язок зі сплати заборгованості визначено у значно меншому розмірі.

Задовольняючи частково заяву про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року в частині вимог до ОСОБА_1 було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до нього відмовлено, а позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» задоволено лише частково.

Суд першої інстанції зазначив, що інститут повороту виконання спрямований на відновлення майнового становища особи у разі скасування або зміни судового рішення та застосовується в межах фактично скасованих або змінених вимог.

Водночас, суд врахував, що первісним рішенням заборгованість була стягнута солідарно з трьох відповідачів, а постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2025 встановлено, що ОСОБА_1 є одним із трьох користувачів житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим його обов`язок щодо сплати заборгованості відповідає 1/3 частині.

З огляду на що, суд дійшов висновку про те, що поверненню підлягають кошти у частині, яка перевищує визначену апеляційним судом частку відповідальності, тобто 1/3 загальної суми, що була стягнута за скасованим рішенням. Саме з урахуванням цієї пропорції суд визначив розмір коштів, що підлягають стягненню з кожного з комунальних підприємств у порядку повороту виконання.

У решті вимог суд відмовив, виходячи з того, що виконання солідарного обов`язку одним із боржників не звільняє інших співборжників від відповідальності, а питання внутрішнього розподілу сплачених сум між ними може бути вирішене у порядку регресної вимоги, але не є підставою для повернення всієї сплаченої суми в межах процедури повороту виконання.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. ЦПК України встановлено декілька варіантів вирішення судом питання щодо повороту виконання, одним із яких є також прийняте рішення про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, відмовлення в позові повністю, задоволення позовних вимоги в меншому розмірі, при цьому таке рішення повинне бути прийняте за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3 ст. 444 ЦПК України) /див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 520/17217/13-ц, провадження № 61-1165св23/.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно з ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Дійсно, з матеріалів справи убачається, що апеляційна скарга на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року була подана ОСОБА_1 та стосувалася рішення в частині позовних вимог КП «Мостицький Подільського району м. Києва» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» саме до нього. У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції здійснював перегляд судового рішення лише в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , що прямо випливає зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року.

Із мотивувальної частини зазначеної постанови убачається, що вимоги КП «Мостицький Подільського району м. Києва» до ОСОБА_1 не підлягали задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем трирічного строку позовної давності, оскільки до суду з відповідним позовом підприємство звернулося 04 листопада 2019 року.

Щодо вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», апеляційний суд встановив, що заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 15 905,52 грн була нарахована за період з квітня 2015 року по травень 2018 року, а з урахуванням заяви про застосування позовної давності підлягала стягненню лише за період з 04 листопада 2016 року по 01 травня 2018 року у розмірі 8 220,15 грн.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, вирішуючи питання про поворот виконання судового рішення, виходив із того, що обсяг відповідальності ОСОБА_1 за результатами апеляційного перегляду справи відповідає частці одного із трьох користувачів житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим визначив розмір коштів, що підлягають поверненню, виходячи з 1/3 частини загальної суми, стягнутої за заочним рішенням суду.

Разом із тим, колегія суддів вважає помилковими такі висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру коштів, які підлягають поверненню в порядку повороту виконання, виходячи з 1/3 частини загальної суми, стягнутої за скасованим судовим рішенням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поворот виконання рішення спрямований на повернення боржнику саме того майна або грошових коштів, які були фактично отримані стягувачем унаслідок виконання судового рішення, правова підстава для якого у подальшому відпала або була змінена.

При цьому, суд, вирішуючи питання про поворот виконання, має виходити не з абстрактного розподілу відповідальності між солідарними боржниками, а з реального обсягу виконання судового рішення та встановлення того, від кого саме було здійснено відповідне стягнення.

Колегія суддів зазначає, що суд має право використовувати інформацію з відкритих офіційних джерел для перевірки та оцінки обставин справи, зокрема дані, що містяться у відкритих державних реєстрах та інформаційних системах.

Так, дослідивши відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження, які перебувають у відкритому доступі на офіційному вебсайті Міністерства юстиції України, колегія суддів встановила, що у виконавчих провадженнях № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5, відкритих на підставі виконавчих листів у справі № 758/14114/19, боржником зазначений виключно ОСОБА_1 .

Отже, примусове виконання заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року фактично здійснювалося саме за рахунок коштів ОСОБА_1 , а не всіх трьох солідарних боржників.

Це також підтверджується відповіддю приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Левченко Я. О. від 21 березня 2025 року № 803, згідно з якою у межах виконавчих проваджень:

№ НОМЕР_2 з ОСОБА_1 на користь КП «Мостицький Подільського району м. Києва» стягнуто 50 218 грн 02 коп;

№ НОМЕР_3 з нього ж на користь цього підприємства стягнуто 486 грн 31 коп;

№ НОМЕР_4 з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» стягнуто 15 905 грн 52 коп;

№ НОМЕР_5 з нього ж стягнуто 154 грн 10 коп.

Отже, загальна сума грошових коштів, отриманих стягувачами у межах зазначених виконавчих проваджень, становить 66 763 грн 95 коп та була фактично стягнута саме з ОСОБА_1 .

За таких обставин, застосування судом першої інстанції підходу щодо повернення лише 1/3 частини стягнутих коштів є необґрунтованим, оскільки така пропорція могла б мати значення у випадку, якщо б виконання рішення здійснювалося одночасно щодо всіх солідарних боржників.

Водночас, у даному випадку фактичне виконання судового рішення відбулося виключно за рахунок одного боржника, ОСОБА_1 , а тому саме він зазнав майнових втрат у повному обсязі стягнутих коштів.

З огляду на викладене, визначаючи розмір коштів, що підлягають поверненню в порядку повороту виконання, суд першої інстанції безпідставно виходив із умовного розподілу відповідальності між солідарними боржниками, не врахувавши фактичні обставини виконання судового рішення, що призвело до неправильного застосування положень статті 444 ЦПК України.

Разом із тим колегія суддів вважає наведені у відзивах на апеляційну скаргу доводи необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків щодо необхідності повного повороту виконання судового рішення.

Так, посилання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про відкриття виконавчих проваджень та мав можливість звернутися до приватного виконавця із заявою про їх зупинення, не мають правового значення для вирішення питання про поворот виконання судового рішення.

Інститут повороту виконання рішення, передбачений статтею 444 ЦПК України, спрямований на відновлення майнового становища особи у разі скасування або зміни судового рішення, на підставі якого відбулося виконання. При цьому застосування зазначеного процесуального механізму не ставиться у залежність від процесуальної поведінки боржника під час виконання судового рішення чи від того, чи звертався він із заявами про зупинення виконавчого провадження.

Вирішальним у такому випадку є встановлення факту виконання судового рішення та отримання стягувачем майна або грошових коштів, правова підстава для набуття яких у подальшому відпала у зв`язку зі скасуванням або зміною відповідного судового рішення.

Не можуть бути прийняті до уваги й доводи підприємства щодо наявності у ОСОБА_1 іншої заборгованості за житлово-комунальні послуги та розгляду у суді іншої справи про її стягнення, оскільки такі обставини не є предметом розгляду у цій справі та не впливають на вирішення питання щодо повороту виконання судового рішення у справі № 758/14114/19.

Так само помилковими є доводи представника КП «Мостицький Подільського району м. Києва» щодо правомірності визначення розміру коштів, які підлягають поверненню, виходячи з 1/3 частини загальної суми заборгованості у зв`язку із солідарним характером зобов`язання.

Дійсно, відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання солідарного обов`язку як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Водночас наведене правило регулює порядок виконання зобов`язання та можливість звернення стягнення на будь-кого із солідарних боржників, однак не визначає особливостей застосування інституту повороту виконання судового рішення.

Питання внутрішнього розподілу виконаного солідарного обов`язку між співборжниками, у тому числі реалізація права регресної вимоги відповідно до статті 544 ЦК України, може бути предметом окремого правового спору між такими особами, проте не впливає на обсяг майна, яке підлягає поверненню боржнику у порядку повороту виконання.

Крім того, посилання представника підприємства на можливе набуття ОСОБА_1 статусу спадкоємця після смерті ОСОБА_3 також не має правового значення для вирішення заяви про поворот виконання, оскільки такі обставини не були предметом розгляду під час виконання судового рішення та не впливають на встановлений факт отримання стягувачами грошових коштів саме від ОСОБА_1 на підставі судового рішення, яке у подальшому було змінено апеляційним судом.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що наведені у відзивах заперечення фактично зводяться до обґрунтування існування у ОСОБА_1 загального обов`язку зі сплати житлово-комунальних платежів, однак не спростовують того факту, що грошові кошти у межах виконання заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року були фактично стягнуті саме з нього, а правова підстава для такого стягнення у відповідній частині відпала внаслідок ухвалення постанови Київського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлені фактичні обставини у справі, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, судом неправильно застосовано норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката адвоката Константинова Олексія Геннадійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), про поворот виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року у справі № 758/14114/19 задовольнити.

Стягнути в порядку повороту виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 08.06.2023 з Комунального підприємства «Мостицький Подільського району м. Києва» (04108, м.Київ, пров. Квітневий, буд. 4. ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти у розмірі 50 704 (п`ятдесят тисяч сімсот чотири) грн. 33 коп.

Стягнути в порядку повороту виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 08.06.2023 з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (04071, м.Київ, вул. Хорива, буд. 36 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти у розмірі 13 003 (тринадцять тисяч три) грн. 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А.Нежура