Провадження № 2-з/761/156/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Анохіна А.М.,

при секретарі Лазуренко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

25 березня 2026 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява передана на розгляд судді Анохіну А.М.

В обгрунтування поданої заяви заявник зазначає, що 10 листопада 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклади договір, відповідно до п. 1.1. якого, ОСОБА_2 зобов`язується у майбутньому, при настанні обумовлених обставин, відчужити на користь ОСОБА_1 частку (частину частки) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 32700507), яка належала його померлому батьку ОСОБА_3 , розмір якої згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі за текстом - Єдиний державний реєстр) у грошовому еквіваленті становить 17 685,00 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень нуль копійок), що у процентному співвідношенні від загального розміру статутного капіталу становить 35,37 % (але в любому випадку частку не менше 17,68%). В свою чергу ОСОБА_1 зобов`язується прийняти частку та сплатити на користь ОСОБА_2 її вартість в порядку та на мовах умовах, визначних цим договором.

Згідно договору, у випадку відчуження частки у процентному співвідношенні 5% від загального розміру статутного капіталу Товариства, ОСОБА_1 зобов`язується сплати на користь ОСОБА_2 її вартість у розмірі 1 813 295, 00 (один мільйон вісімсот тринадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень нуль копійок), що на момент укладення договору еквівалентно 50 000,00 (п`ятдесят тисяч доларів) доларів США.

Оплата здійснюється в гривнях виходячи з офіційного курсу НБУ, встановленого на день здійснення оплати.

Вказує, ОСОБА_1 , що на виконання п. 2.2. договору та на підтвердження взятих на себе зобов`язань за цим договором, сплачує на користь ОСОБА_2 50 000,00 доларів США, яка є визначеною сторонами вартістю частки, розмір якої у процентному співвідношенні становить 5% від загального розміру статутного капіталу Товариства.

Зазначає, що відповідно до розписок, заявником було сплачено на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 50 000, 00 доларів США.

Відповідно до пункту 2.3. договору, сторони погодили, що сплачена згідно п. 2.2 цього договору сума коштів є завдатком у розумінні положень ст. 570 ЦК України.

28 листопада 2025 року приватним нотаріусом Ляхар О.М. проведено реєстраційну дію № 051004588, Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, відповідно до якою ОСОБА_2 зареєстрований засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 32700507) частки статутного(складеного) капіталу(пайового фонду) 8 840 грн, що відповідає 17.68% частки статутного(складеного) капіталу ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС».

Таким чином, 28 листопада 2025 року настали обумовлені обставини про якій йдеться і пунктах 1.1. та 1.2. договору.

Однак, досі ОСОБА_2 не виконав свого зобов`язання, яке викладене в п. 1.1. договору та не відчужив на користь ОСОБА_1 частку (частину частки) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 32700507) яка належала його померлому батьку ОСОБА_3 .

На думку заявника, з урахуванням умов договору від 10 листопада 2023 року та встановлених фактичних обставин, 28 листопада 2025 року, з моменту державної реєстрації ОСОБА_2 , як учасника Товариства, настали обумовлені сторонами обставини, з якими договір прямо пов`язує виникнення обов`язку ОСОБА_2 відчужити на користь ОСОБА_1 частку у статутному капіталі Товариства.

З метою забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на:

частку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 32700507) в розмірі 8 840 грн, що відповідає 17.68% частки статутного(складеного) капіталу ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 32700507);

1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про права на спадщину серія та номер: р/н 1040; с/с 30/2021, виданий 10.12.2025, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу О.М.Ляхар;

1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про права на спадщину серія та номер: р/н 961; с/с 30/2021, виданий 13.11.2025, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу О.М.Ляхар;

1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про права на спадщину серія та номер: р/н 959; с/с 30/2021, виданий 10.12.2025, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу О.М.Ляхар;

1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :06:008:0011, площею 4,7435 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про права на спадщину серія та номер: р/н 960; с/с 30/2021, виданий 10.12.2025, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу О.М.Ляхар.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин першої, другої ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Заявником у заяві не зазначено обґрунтованих доводів стосовно того, що невжиття запропонованих заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та стосовно того, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви слід відмовити повністю.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Андрій АНОХІН