Справа № 309/2487/22
Провадження № 2/309/501/22
У Х В А Л А

17 березня 2026 року

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Кемінь В.Д.

за участю секретаря Плиска А.В.

представника позивача Льовочкіна В.М. (поза межами приміщення суду),

представника відповідача Ганича Д.О. (в режимі ВКЗ)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Хуст клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ганича Дениса Олександровича про закриття провадження по справі, подане по цивільній справі №309/2487/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (інфляційних втрат та 3 % річних) за кредитним договором №03/8-06 від 11.01.2006 на підставі статті 625 ЦК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (інфляційних втрат та 3 % річних) за кредитним договором №03/8-06 від 11.01.2006 на підставі статті 625 ЦК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 р. визначено головуючого суддю для розгляду даної справи Кемінь В.Д.

Ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 17.04.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в інтересах якого діє представник Ременюк Тетяна Олександрівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (інфляційних втрат та 3 % річних) за кредитним договором №03/8-06 від 11.01.2006 на підставі статті 625 ЦК України. Призначено підготовче судове засідання.

Представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, мотивуючи його неможливістю повторного розгляду справи, оскільки існує судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку та перебуває на виконанні, а відтак повторний розгляд справи є неприпустимим.

На обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 26.05.2015 року у справі №309/1459/15-ц, яким було вирішено спір між сторонами, визначено розмір заборгованості та кредитним договором у сумі 489 870,43 грн. та встановлено спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, що належить ОСОБА_1 . Зазначене рішення набрало законної сили та перебуває на виконанні у межах виконавчого провадження.

У судовому засіданні в режимі ВКЗ 17.03.2026 року представник відповідача клопотання про закриття провадження у справі підтримав, просив задовольнити.

Представник позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» Льовочкіна В.М. подала до суду заперечення на клопотання (заяву) про закриття провадження у справі, просила відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача у зв`язку з відсутністю підстав для закриття провадження у справі №309/2487/22.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені між тими самими сторонами, з тих самих підстав.

З аналізу наведеної норми вбачається, що для закриття провадження у справі необхідною є сукупність трьох умов тотожності: тотожність сторін, тотожність предмета позову, тотожність підстав позову.

Відсутність хоча б однієї з вказаних умов виключає можливість закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 26.05.2015 року у справі №309/1459/15-ц вирішено спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та визначено розмір заборгованості за кредитним договором.

На виконання рішення суду у справі №309/1459/15-ц, на підставі виконавчого листа №309/1459/15-ц від 07.12.2017 р. приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. було винесено постанову ВП №59879143 від 23.08.2019 р. про відкриття виконавчого провадження, яке станом на теперішній час не завершене та перебуває на виконанні.

Разом з тим, у даній справі позивач заявляє вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідно ст.625 ЦК України, які є наслідком прострочення грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що вимоги про стягнення інфляційних втрат та процентів річних є самостійним способом захисту права, який може бути застосований у разі невиконання або неналежного виконання грошового зобов`язання, у тому числі встановленого судовим рішенням.

Таким чином, відсутня сукупність умов тотожності спору (сторони, предмет та підстави позову), необхідна для застосування п.3 ст.ч.1 ст.255 УПК України.

Суд зазначає, що відповідно до змісту ст.625 ЦК України, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми.

Наявність судового рішення, яке перебуває на виконанні, не позбавляє кредитора прав на звернення до суду з вимогами, передбаченими ст. 625 ЦК України.

Сторони у справі №309/1459/15-ц та у даній справі є тотожними, а правовідносини виникли з одного й того ж кредитного договору.

Разом з тим, предмет та підстави позову у зазначених справах не є тотожними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У постанові Верховний Суд в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2019 року в справі №640/7778/18 дійшов висновку, що закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається. Тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Суд також враховує усталену правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої наявність судового рішення про стягнення основного боргу не припиняє грошового зобов`язання та не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦПК України, у разі його виконання.

Отже, звернення позивача з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних не є повторним зверненням до суду з тотожними вимогами, а є реалізацією окремого способу захисту права у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання.

Справа №309/1459/15-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №03/8-06 від 11.01.2006 року має відмінний предмет спору від даної справи, де предметом спору є стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. У справі №309/1459/15 ц. рішенням суду було підтверджено факт наявності у відповідача основного боргу та встановлено порядок повернення тіла заборгованості за договором (основне зобов`язання). Дана справа №309/2487/22 стосується питання компенсації, що нараховується на суму боргу.

Посилання відповідача на те, що спір уже вирішений судом, є необґрунтованими, та не можуть бути підставою для закриття провадження, оскільки стадія виконання судового рішення не виключає можливості звернення до суду з новими вимогами, що виникли після ухвалення такого рішення.

Крім того, сам факт перебування виконавчого провадження на виконанні не свідчить про припинення грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на застосування передбачених законом способів захисту.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутня тотожність предмета та підстави позову, а відтак відсутні правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 255 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ганича Дениса Олександровича про закриття провадження по справі, подане по цивільній справі №309/2487/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (інфляційних втрат та 3 % річних) за кредитним договором №03/8-06 від 11.01.2006 на підставі статті 625 ЦК України залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Кемінь В. Д.