Справа № 203/1649/26
Провадження № 2-н/0203/296/2026
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16 березня 2026 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Іваницька І.В.,

розглянувши заяву Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком -

ВСТАНОВИВ:

Від представника заявника Карпенка С.С. до Центрального районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» надійшла заява Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.03.2023 по 31.12.2025 в сумі 20882,55 грн та судового збору в сумі 266,24 грн.

Суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу, виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У відповідності до вимог п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Пунктом 13 цієї ж постанови визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У заяві про видачу судового наказу представником заявника пред`явлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з з 01.03.2023 по 31.12.2025 в сумі 20882,55 грн. При цьому до заяви про видачу судового наказу додано виписку з особистого рахунку 1-30069, відповідно до якої станом на грудень 2025 року вихідне сальдо 25595,37 грн.

Таким чином, заявлена до стягнення сума боргу не підтверджується належним розрахунком.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 163-165 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Іваницька