УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Дана справа надійшла до суду 29.12.2025 року.

У своєму позові позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10605 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Кусік І.В. від 30.01.2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися.

09.03.2026 року представник позивача звернувся до суду з заявою, якою повідомив, що заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, що свідчить про відсутність предмету спору, та як наслідок, є підставою для закриття провадження у справі на підставі ст. 255 ч.1 п.2 ЦПК України. Вказаною заявою представник позивача просив суд закрити провадження у справі.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 49 ч.2 п.1 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, борг відповідача був погашений в процесі розгляду справи, що унеможливлює закриття провадження у справі через відсутність предмета спору. При цьому заява представника позивача про закриття провадження у справі фактично є заявою про відмову позивача від позову в зв`язку з погашенням боргу.

З практики ЄСПЛ випливає, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia. Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08.06.2021 року по справі № 662/397/15-ц.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем була сплачена в процесі розгляду справи, що унеможливлює закриття провадження у справі через відсутність предмета спору, а заява представника позивача від 09.03.2026 року фактично є заявою про відмову від позову у зв`язку з погашенням боргу, суд, з урахуванням класичного принципу jura novit curia, вважає за можливе задовольнити заяву позивача про закриття провадження у справі, проте із застосуванням положень ст. 255 ч.1 п.2 ЦПК України.

Про закриття провадження у справі суд, в силу вимог ст. 255 ч.2 ЦПК України, постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 49 ч.2 п.1, ст. 255 ЦПК України, з урахування правових позицій Верховного Суду, викладених в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, від 13 травня 2020 року по справі № 686/20582/19, від 09 вересня 2020 року по справі № 750/1658/20, практики ЄСПЛ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, вул. Саксаганського,133-А, м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Ірина КУСІК