Справа № 526/1962/25
Номер провадження 2/541/174/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 березня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Тетяна Василівна, Лютенська сільська рада, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В., Лютенська сільська рада, про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги наступним. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка (пай) площею 2,0800 га, яка розташована на території Великообухівської сільської ради Миргородського району, належали його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла будинок позивачу, а земельну ділянку (пай) його сестрі ОСОБА_2 . З метою прийняття спадщини після смерті матері позивач та відповідачка звернулися до нотаріуса, однак позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Право власності за ОСОБА_3 на цей будинок в державному реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано.

Крім майна, зазначеного в заповіті, ОСОБА_3 належали земельні ділянки: загальною площею 0,2997 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:002:0259; загальною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:001:0531, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . З метою захисту своїх прав на спадкове майно позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 62).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про судовий розгляд у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 60).

Представник Лютенської сільської ради подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду (а.с. 90).

Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В. просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 103).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 04 липня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт, яким заповіла: ОСОБА_2 земельний пай, що належав їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 021554, ПЛ № 024588; ОСОБА_1 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 112 на звороті).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 05 листопада 2018 року, а.с. 106).

Із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 звернулися ОСОБА_2 , яка отримала свідоцтво на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай), та ОСОБА_1 (а.с. 105, 109).

Постановою приватного нотаріуса Антонової Т.В. від 21 травня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, земельну ділянку загальною площею 0,2997 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:002:0259, та земельну ділянку загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:001:0531, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с. 15).

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10 квітня 2025 року № НВ-025 за ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка загальною площею 0,2997 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:002:0259, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (документ, який є підставою для виникнення права рішення Великообухівської сільської ради від 06 лютого 1995 року 4 сесії 22 скликання, документ що посвідчує право державний акт від 05 травня 2001 року І ПЛ007825); земельна ділянка загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:001:0531, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (документ, який є підставою для виникнення права рішення Великообухівської сільської ради від 06 лютого 1995 року 4 сесії 22 скликання, документ що посвідчує право державний акт від 05 травня 2001 року І ПЛ007825 (а.с. 134-145).

ОСОБА_3 за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на будинок, на даний час отримати правовстановлюю чі документи на майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність як фізичної особи припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 04 березня 2025 року, житловий будинок з господарськими спорудами збудований у 1968 році, господарські будівлі, споруди збудовані в період з 1966 року по 1987 рік (а.с. 16-24).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Наразі питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 78127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до п. 42 якої для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічній паспорт на об`єкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Отже, у період забудови домоволодіння державна реєстрація обєктів нерухомості взагалі не передбачалась. Таким чином, спадкодавцю ОСОБА_3 за життя правомірно належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

Позивач є спадкоємцем майна, яке належало ОСОБА_3 , але юридично не оформлене, а саме: за заповітом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; за законом на земельну ділянку загальною площею 0,2997 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:002:0259, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; загальною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:001:0531, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_1 вчинив дії по прийняттю спадщини та прийняв її, подавши заяву до нотаріальної контори, тому набув право і на будинок в порядку спадкування після смерті матері за заповітом, і на земельні ділянки за законом. Спадкове право позивача відповідачем не оспорюється.

Оскільки право позивача на оформлення спадкових прав на будинковолодіння, земельні ділянки померлої порушено, воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Тетяна Василівна, Лютенська сільська рада, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за законом на земельні ділянки: загальною площею 0,2997 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :00:002:0259, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; загальною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:001:0531, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 13 березня 2026 року.

Суддя: О. М. Вірченко