Справа № 282/74/26
Провадження № 2-з/282/1/26
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2026 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

25 березня 2026 року від позивачки до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 54,65 кв.м, житлова площа 30,4 кв.м. у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав №468613561 від 17.03.2026, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що від представника відповідача її стало відомо, що ОСОБА_2 має намір відчужити квартиру. А тому у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднитись чи стати неможливим виконання рішення суду, так як на сьогоднішній день у Любарському районному суді перебуває цивільна справа за її позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 105315 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 759/13257/19 зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Разом з тим, заявницею не надано доказів вартості квартири, на яку вона просить накласти арешт, що перешкоджає встановити співмірність із заявленими позовними вимогами, що має відповідати виду забезпечення позову, та не порушувати права власника на користування майном.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов`язань по сплаті аліментів, а також на його намір відчужити майно на користь третіх осіб, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не надано, а тому заявником не доведено загрози невиконання рішення суду.

Окрім того, заявником не надано доказів того, що у відповідача відсутнє будь яке інше майно, на яке може бути звернене стягнення.

Беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149,150,153,260,261,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М. Носач