Справа № 204/7008/19
Провадження № 6/204/55/26 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося АТ КБ «Приват Банк» із заявою про видачу дубліката виконавчого документа. В обґрунтування заяви зазначено, що 21.04.2021 pоку по справі №204/7008/19 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 728 000,00грн. та судового збору в сумі 10 920,00 грн. Рішення суду набрало чинності 27.07.2021 року. Виконавчі листи по справі №204/7008/19 видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 12.11.2021 року. 03.02.2022 року виконавчі листи по справі № 204/7008/19 Банком були пред`явлені до виконання до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 09.05.2022 року Чечелівським ВДВС y місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 68959121 про стягнення з ОСОБА_1 основної суми боргу в розмірі 728000,00 грн. та судового збору в сумі 10920,00 грн. 23.12.2022 року вже Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено постанову про повернення виконавчих документу стягувачу. Оригінал вказаного Виконавчого документа знаходився на архівному «Центрі обробки документів» АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що Північна, 2. 05 жовтня 2025 року внаслідок збройної агресії російської федерації та масованого ракетного обстрілу м. Львова, відбулося пряме влучання у складські приміщення за адресою: м. Львів, вул. Північна, 2, 2А. Внаслідок вибуху та подальшої пожежі будівлю архіву та всі оригінали документів, що в ньому зберігалися, було фізично знищено. Обставини знищення майна Банку внаслідок воєнних дій підтверджуються: 1. Актом про пожежу від 06.10.2025, складеним ГУ ДСНС України у Львівській області, який прямо вказує причину пожежі: «вибух внаслідок потрапляння боєприпасів, їх уламків, внаслідок бойових дій». В Акті АТ КБ «ПриватБанк» зазначений серед орендарів/клієнтів, майно яких було знищено, у тому числі архівні документи. 2. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальним провадженням № 0000276 від 05.10.2025 року, відкритим за фактом ракетного обстрілу цивільних об`єктів за вказаною за адресою за ст. 438 ч. 1 КК України. 3. Довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», про втрату (знищення) виконавчого документа внаслідок форс-мажорних обставин (воєнних дій). Наразі Виконавчий документ по справі № 204/7008/19, виданий 12.11.2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська не перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС чи у приватних виконавців, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників. Відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 419/310/12 від 17 листопада 2021 року.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Відтак, в судовому засіданні було встановлено, що Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року по справі № 204/7008/19 позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 30.01.2018 року у розмірі 728000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 728000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судовий збір в сумі 10920 грн. 00 коп.

На виконання рішення суду 12 листопада 2021 року видано виконавчий лист.

Виконавчі листи були втрачені внаслідок пожежі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 145-157).

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Аналогічні положення мають ч. ч. 4, 8 ст. 10 ЦПК України, згідно яких суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Так, Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя, зокрема у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, у п. 40 зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Європейським судом з прав людини було постановлене «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (YuriyNikolayevichIvanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04, де Суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Окрім того, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог.

У зв`язку з вищевказаним, суд вважає необхідним застосувати у даних правовідносинах вищевказану практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, в порядку п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд доходить до переконливого висновку, що виконавчий лист по справі № 204/7008/19, що виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, було втрачено з незалежних від стягувача та приватного виконавця причин, а відтак клопотання є обґрунтованим та таким, що підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 18, 76, 77, 81, 182-183, 223, 247, 258-261, 352-355, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа - задовольнити.

Видати Акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» дублікат виконавчого листа Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська від 12 листопада 2021 року у справі №204/7008/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 30.01.2018 року у розмірі 728000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 728000,00 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судовий збір в сумі 10920 грн. 00 коп. - для подальшого виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова