Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Маслякова Тетяна Олександрівна, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, 02 лютого 2024 року Богунським районним судом міста Житомира було ухвалено рішення суду про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час спільна дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її забезпеченні. Зазначає, що відповідач частково бере участь у фінансовому забезпеченні дитини, однак така допомога є епізодичною, у неповному обсязі та не покриває необхідних витрат. Основний тягар забезпечення потреб дитини харчування, одяг, лікування, навчання та інші необхідні витрати покладається на позивачку. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дитину. За даними позивачки, ОСОБА_2 працює в КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" ЖОР та ТОВ «центр відновлення організму РЕБУТ». Також позивачка вказала, що 20 травня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_4 , внаслідок чого її прізвище було змінено на ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , та її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1995, який рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/848/24 від 02 лютого 2024 року розірвано. Рішення суду набрало законної сили 05.03.2024.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 20 травня 2025 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений шлюб, та ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до акту №132 від 31 жовтня 2025 року, затвердженого директором ПП «ВЖРЕП №15» Житлової керуючої компанії Лесею Савчук, ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 , та вітчимом ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповідей на запит суду, які надійшли з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області 14 січня 2026 року № 1888/525 та №1888/615:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.07.2025 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 29.08.1994 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Cуд бере до уваги те, що відповідач по справі ОСОБА_2 є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні та докази фінансової неспроможності, тяжкого стану здоров`я, який виключає можливість фінансового забезпечення дитини, в матеріалах справи відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 на спростування доводів позивачки в частині обгрунтованості розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини будь-яких доказів не надав.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивачки аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із даним позовом 29 грудня 2025 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.180-183,191,192,194 СК України, суд,-

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29 грудня 2025 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено: 23.03.2026.

Суддя М. В. Петровська