Справа № 373/925/26
Номер провадження 2/373/1119/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2026 року Суддя Переяславського міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області, про зняття арешту з майна та грошових коштів,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить:

1)зняти арешт з грошових коштів боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений постановою старшого державного виконавця Переяславського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.11.2021 у виконавчому провадженні ВП № 67404512;

2)зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений постановою старшого державного виконавця Переяславського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.11.2021 у виконавчому провадженні ВП № 67404512;

3)зняти арешт з рухомого майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений постановою старшого державного виконавця Переяславського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.11.2021 у виконавчому провадженні ВП № 67404512, номер запису обстеження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 29480142, зареєстрований 11.11.2021 реєстратором: Павлюченко М.А., Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області.

Вивчивши позовну заяву та додатки до неї, встановлено, що позивачем не в повній мірі виконані вимоги процесуального закону.

Позивачем заявлено три окремі вимоги (зняття арешту з грошових коштів; зняття арешту з майна; зняття арешту з рухомого майна), які підлягають розгляду судом зі встановленням обставин щодо наявності у позивача на праві власності кожного заявленого виду майна ( рухомого, нерухомого, грошових коштів) та його обтяження, у тому числі і за іншими виконавчими провадженнями. А також з`ясуванню підлягає питання як саме зняття обтяження з того чи іншого виду майна (у тому числі грошових коштів) відновить право позивача вільно розпоряджатися майном.

Тобто, для зняття арешту з майна та доведення ефективності цього способу захисту порушених майнових прав доведенню підлягає факт (обставини) наявності у позивача майна та відсутності будь-яких інших підстав обтяження майна, окрім тих, які вказані в позовних вимогах. Зокрема такі обставини з`ясовуються на підставі повного витягу з АСВП, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та рухоме майно та їх обтяжень із зазначенням реєстраційного номеру обтяження за кожним видом (підставою) для обтяження. Крім того, позовна вимога № 2. ніяк не конкретизована та стосується зняття арешту з майна, що є узагальнюючим поняттям (нерухоме, рухоме мано, гроші, цінності, майнові права).

Вказані обставини є обов`язковими для з`ясування судом, однак у порушення правил, п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України у змісті позову вони не викладені, а також немає посилання на докази, з яких суд міг би самостійно встановити необхідні обставини. Як наслідок, зміст позовних вимог не відображає ефективності обраного способу захисту.

Позивачем, в порушення вимог п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не викладено чітко та зрозуміло позовні вимоги щодо належного та ефективного способу захисту порушених прав та при викладі обставин не розкрито чи будуть відповідні права відновлені скасуванням арешту в одному конкретно взятому виконавчому провадженні, оскільки з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач є боржником у ряді виконавчих проваджень, в яких також накладено арешт

Крім цього, суд звертає увагу, що позивач є боржником у виконавчому провадженні ВП № 67404512, яке взято за основу при підготовці позову, та у багатьох інших, які згідно даних АСВП є відкритими. Тому повернення виконавчого документа стягувачу та/або знищення виконавчого провадження не може впливати на обсяг прав боржника, у тому числі і щодо заявлення клопотання про зняття арешту з майна, який був накладений виконавцем у будь-якій його справі (виконавчому провадженні). А отже усі питання, пов`язані з виконавчим провадженням позивач (боржник) має вирішувати в досудовому порядку. І лише у випадку обґрунтованої відмови виконавця, звернутися до суду. При цьому у позовній заяві, визначитись із колом відповідачів, дії чи бездіяльність яких стали підставами необґрунтованого збереження арешту майна.

Отже, в порушення п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній в позовній заяві не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію ID: 3376-3613-1558-9995 від 15.03.2026 на суму судового збору в розмірі 1331,20 грн.

Ціна позову визначена позивачем сумою власного грошового боргу -98060 грн. за виконавчим провадженням ВП 67404512, де стягувачем є ОСОБА_2 та ВДВС (в частині виконавчих зборів та штрафів ), що не ґрунтується на позовних вимогах, оскільки жодна позовна вимога не обмежена сумою стягнення, на яку знімається арешт з майна, грошових коштів.

Суд вважає, що оскільки заявлено три позовні вимоги про зняття арешту з майна, кожна з яких передбачає окремий вид майна та окремо визначений розмір стягнення в межах якого накладено арешт (тричі по 98060 грн), то судовий збір має бути сплачений, виходячи із ціни позову, яка визначається загальною сумою всіх вимог (п. 10 ст. 176 ЦПК), а саме: 294180,00 грн (98060 х 3) х 1% = 2941,80 грн.

При цьому, з огляду на те, що відносно позивача (боржника) є відкриті виконавчі провадження, які також забезпечені ареш8том майна, кожна позовна вимога у даній заяві потребує уточнення та має містити суму стягнення, на яку знімається арешт з майна.

У цьому контексті, суд звертає увагу, що у позовній вимозі №3 позивач просить суд зняти арешт з рухомого майна, що має номер запису обстеження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 29480142 від 11.11.2021, та при визначенні ціни позову не звернув уваги, що розмір основного зобов`язання боржника ОСОБА_1 , за яким накладено арешт становить 1 019 684,00 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Тобто цією нормою вимагається вказати все наявне у позивача майно (рухоме і нерухоме), яке обтяжене, та місце його знаходження.

Позивач звертається до Переяславського міськрайонного суду Київської області з позовом про зняття арешту з майна та грошових коштів, однак не виклав обставини наявності у нього відповідного майна, не надав доказів того, що нерухоме майно, описане виконавцем або інше рухоме майно дійсно знаходиться у м. Переяславі чи колишньому Переяслав-Хмельницькому районі, на який поширюється територіальна юрисдикція суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність істотних недоліків позовної заяви та додатків, які перешкоджають відкриттю провадження у справі та у порядку ч.2 ст. 185 ЦПК України надає позивачу строк тривалістю 10 днів для приведення позовної заяви у відповідність вимогам закону з урахуванням недоліків, на які вказав суд.

У випадку не виправлення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з додатками, що не позбавляє особу повторно звернутись до суду з таким самим позовом після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі, про зняття арешту з майна та грошових коштів залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя А.О. Залеська