Справа № 490/1300/26
н/п 2/490/2270/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.

Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. призначено проведення підготовчого засідання.

В підготовче засідання позивач не з`явився, 24.03.2026 року представниця позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та представника позивача та розглянути всі клопотання представниці позивача.

В підготовче засідання відповідачка, яка повідомлена належним чином про час місце та дату слухання справи, не з`явилася, про наявність поважних причин, які перешкоджають участі в підготовчому засіданні суду не повідомила, відзив на позов не надала.

Частиною першою статті 198 ЦПК України визначено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного вище, підготовче засідання проводиться за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

24.03.2026 року представниця позивача подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій зазначає, що в первісній позовній заяві, поданій до суду, до переліку спільного сумісного майна було включено гараж, розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, садівниче товариство Корабели. Однак, у звязку з тим, що зазначений гараж знаходиться за іншою адресою та право власності на нього станом на сьогоднішгій день не оформлено, вважає за необхідне уточнити позовні вимоги шляхом їх зменшення та виключення вимоги про поділ такого спільного майна подружжя як зазначений гараж.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає таке.

Згідно частин першої та другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктом 2 частини другої та частиною третьою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону та враховуючи позицію представниці позивача у якої відсутні обмеження щодо вчинення такої процесуальної, суд важає за необхідне врахувати зменшення позивачем позовних вимог та в подальшому справу розглядати з урахуванням зменшених позовних вимог.

24.03.2026 року представниця позивача подала до суду клопотання про долучення доказів, в якому просить суд зметою підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, долучити до матеріалів справи наступні докази: копію договору позики від 18 грудня 2021 року разом із актом приймання передачі грошових коштів до договору позики від 18.12.2021 року; копії розписок від 05.09.2023р.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає таке.

Частинами другою та четвертою статті 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Так, представницею позивача не було подано вказані вище докази разом з позовною заявою, а також письмово не повідомлялося суду про неможливість подання таких доказів з зазначенням причин, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк.

З урахуванням положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне клопотання представниці позивача про долучення доказів від 24.03.2026 року, залишити без задоволення.

24.03.2026 року представниця позивача подала до суду клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати шляхом зобов`язання надати усі наявні у розпорядженні відповідної установи, підприємства, організації, особи відомості та документи:

приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко Марії Володимирівни (54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного, буд. 66, к. 1) належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно:

- земельну ділянку для індивідуального садівництва № НОМЕР_1 площею 0,0551 га, що розташована за адресою місто Миколаїв, Миколаївська область, садівниче товариство «Корабели», з кадастровим номером :05:031:0004 (право власності зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1735, посвідченого приватним нотаріусом Міщенко М.В. від 27.12.2021 року);

- садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 116,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (літ. А-2, Б, В, Г, споруди № 16, 1), (Право власності зареєстровано за Позивачем, ОСОБА_1 27 грудня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1735, посвідченого приватним нотаріусом Міщенко Марією Володимирівною, Миколаївський міський нотаріальний округ);

Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно:

- земельну ділянку для індивідуального садівництва № НОМЕР_1 площею 0,0551 га, що розташована за адресою: місто Миколаїв, Миколаївська область, садівниче товариство «Корабели», з кадастровим номером :05:031:0004 (право власності зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1735, посвідченого приватним нотаріусом Міщенко М.В. від 27.12.2021 року);

- садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 116,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (літ. А-2, Б, В, Г, споруди № 16, 1), (Право власності зареєстровано за Позивачем, ОСОБА_1 27 грудня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1735, посвідченого приватним нотаріусом Міщенко Марією Володимирівною, Миколаївський міський нотаріальний округ).

В обгрунтування клопотання, представниця позивача зазначає, що з метою підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, представник позивача звернулась з відповідними адвокатськими запитами до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко Марії Володимирівни та директора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України з проханням надати належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно: земельну ділянку для індивідуального садівництва № НОМЕР_1 площею 0,0551 га, що розташована за адресою місто Миколаїв, Миколаївська область, садівниче товариство «Корабели», з кадастровим номером :05:031:0004; садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 116,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (літ. А-2, Б, В, Г, споруди № 16, 1).

28 січня 2026 року від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко Марії Володимирівни надійшла письмова відповідь про відмову у наданні копій правовстановлюючих документів, від Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України відповідь не отримано.

Відтак, представниця позивача вважає, що у позивача виникли труднощі з отриманням відповідної інформації та документів, а тому і звертаюсь у встановленому Цивільним процесуальним кодексом України порядку щодо отримання інформації шляхом винесення відповідної ухвали щодо витребування доказів.

Вирішуючи клопотання про витребування доказів, суд керується відповідними процесуальними нормами, якими, зокрема, встановлено таке.

Згідно частин першої та другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 84 ЦПК України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною другою статті 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

При цьому, в частині другій статті 84 ЦПК України наведені вимоги, яким має відповідати клопотання про витребування доказів, так у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Судом встановлено, що позивачкою клопотання про витребування доказів від 24.03.2026 року подано з порушенням вимог частини першої статті 84 ЦПК України та частини другої статті 83 ЦПК України (клопотання заявлено з пропуском встановленого строку та відсутнє обгрунтування неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї), а також з порушенням частини другої статті 84 ЦПК України (не надано доказів вжиття особою, яка подає клопотання, заходів для отримання цього доказу самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу), а тому, підлягає залишенню без задоволення.

Так, судом враховано, що представницею позивача не надано доказів звернення позивача ОСОБА_1 , до відповідних установ за отриманням відповідних доказів та відмови позивачу у наданні витребовуваних документів.

При цьому, у відповіді приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко Марії Володимирівни від 28.01.2026 року за №8/01-16 прямо зазначено, що за отриманням інформації щодо правовстановлюючих документів на належне йому майно, може звернутися особисто ОСОБА_1 .

Більше того, адвокатський запит до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, представницею позивача було подано лише 23 березня 2026 року о 17:35:12, а вже наступного дня - 24.03.2026 року представниця позивача звертається до суду з клопотання про витребування доказів, що на переконання суду свідчить про формальний підхід представниці позивача до реалізації процесуальних прав.

З урахуванням наведеного вище, клопотання представниці позивача про витребування доказів від 24.03.2026 року, слід залишити без задоволення.

При цьому, з огляду на правову позицію викладену в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 №520/14132/18 (61-13531сво21), ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки, з урахуванням стадії розгляду справи, особа, яка подає апеляційну скаргу, не позбавлена можливості поновити свої права в інший спосіб - шляхом оскарження в апеляційному порядку такої ухвали разом із рішенням суду першої інстанції.

24.03.2026 року представниця позивача подала до суду клопотання про виклик свідка, в якому просить суд викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 .

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає таке.

За змістом частини першої та пункту 3 частини другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.

Право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам встановлено пунктом 2 частини першої статті 43 ЦПК України.

Крім того, свідки, у відповідності до частини першої статті 65 ЦПК України, є одними із учасників процесу.

Згідно з частиною першою статті 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

У відповідності до частини 1 статті 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Згідно вимог частин 1 - 4 статті 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Заява представниці позивача про виклик свідка від 24.03.2026 року не відповідає вимогам визначеним статтею 91 ЦПК України, оскільки в заяві не зазначено обставини, які може підтвердити свідок.

При цьому, зазначення представницею позивача в заяві про виклик свідка від 24.03.2026 року - "... До обставин, які можуть бути підтверджені свідком насамперед відносяться: 1. обставини, що викладені у позовній заяві про поділ спільного майна подружжя. ...", судом не приймаються як належне виконання вимог статті 91 ЦПК України, оскільки є узагальненими, носять суто формальний характер та не дають можливості суду з`ясувати, які саме обставини може підтверждити свідок про виклик якого заявлено.

З урахуванням наведеного, в задоволенні клопотання представниці позивача про виклик свідка від 24.03.2026 року слід відмовити.

Інших клопотань про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, залучення перекладача, спеціаліста, про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення, про необхідність вчинення інших процесуальних дій сторонами та їх представниками не заявлялось.

Отже, при підготовці справи до судового розгляду були проведені усі необхідні підготовчі дії, передбачені ст. 197 ЦПК України та суд вважає їх достатніми для закінчення підготовки справи до судового розгляду. Підстави ухвалити рішення, передбачені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відсутні.

Статтею 200 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Оскільки підстави для залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі відсутні, позивач не відмовився від позову, а відповідач не визнав позову, сторони не уклали мирової угоди, тож суд вважає необхідним закрити підготовче судове провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 77, 83, 84, 91, 259 - 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти заяву представниці позивача від 24.03.2026 року про зменшення позовних вимог та справу розглядати з урахуванням зменшених позовних вимог.

В задоволенні клопотання представниці позивача від 24.03.2026 року про долучення доказів, відмовити.

В задоволенні клопотання представниці позивача від 24.03.2026 року про витребування доказів, відмовити.

В задоволенні клопотання представниці позивача від 24.03.2026 року про виклик свідка, відмовити.

Закрити підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя

Призначити справу до судового розгляду по суті на 23.04.2026 року на 10:30 годин в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12, каб. № 11).

Про дату, час та місце проведення судового розгляду справи по суті повідомити учасників справи.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua/fair/sud1423/.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Саламатін