Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1574/21
Провадження № 6/542/10/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, суд,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому листі Новосанжарського районного суду Полтавської області у цивільній справі №542/1574/21 з АТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс».

Видати ТОВ «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа Новосанжарського районного суду Полтавської області у цивільній справі №542/1574/21.

Заява вмотивована тим, що 02.11.2011 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого позичальнику було надано кредит зі сплатою процентів за користування ним.

Позичальник свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

10.11.2021 року Новосанжарський районний суд Полтавської області ухвалив рішення у цивільній справі №542/1574/21 за позовом банку про стягнення заборгованості за кредитним договором.

21.02.2022 року судом видано виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №б/н від 02.11.2011 року, укладеним між банком та позичальником.

Зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило виконавчий лист у цивільній справі №542/1574/21 до примусового виконання.

Новосанжарський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрив виконавче провадження №69234921.

22.12.2023 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Проте, ані постанова від 22.12.2023 року, ані оригінал виконавчого листа у вказаній справі на адресу АТ КБ «ПриватБанк» не надходили, а тому зазначений виконавчий лист не був переданий ТОВ «Капіталресурс» як новому кредитору. Таким чином, виконавчий лист у цивільній справі №542/1574/21 був втрачений.

Вказує, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 22.12.2023 року, а відтак трирічний строк на пред`явлення виконавчого листа у цивільній справі №542/1574/21 не сплив.

Сторони виконавчого провадження в судове засідання не зявилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.126), у заяві про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа просив здійснювати розгляд заяви без їх участі (а.с. 102).

Представник первісного стягувача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.125).

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.127).

Представник заінтересованої особи Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.128), причини неявки суду не повідомив.

Неявка вказаних осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.11.2021 року Новосанжарським районним судом Полтавської області було винесено рішення по справі 542/1574/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якого позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 11960 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., заборгованість за простроченими відсотками за кредитом в розмірі 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн. 68 коп., а всього 14232 (чотирнадцять тисяч двісті тридцять дві) грн. 68 (шістдесят вісім) коп., а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. (а.с. 86-89). Рішення набрало законної сили 14.12.2021 року.

За заявою АТ КБ «ПриватБанк» 21.02.2022 року був виданий виконавчий лист (а.с. 92, 94).

На примусовому виконанні у Новосанжарському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №69234921 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Та постановою головного державного виконавця Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козаченко Н.В. від 22.12.2023 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист №542/1574/21 від 21.02.2022 року повернуто стягувачу (а.с. 110).

Відповідно до даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час відсутні виконавчі провадження, за якими здійснюються стягнення за вказаним рішенням суду (а.с. 139).

Згідно з договором факторингу №8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року, клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у Реєстрі боргових зобов`язань (за формою, що наведена у Додатку №1 до цього Договору), який складається клієнтом, далі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами (з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між клієнтом та боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним Реєстром боргових зобов`язань, далі за текстом Основні договори або Кредитні договори, а фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього прав вимоги та сплачує клієнту за права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим договором (а.с.104-105).

Відповідно до Витягу з реєстру боргових зобов`язань №6 до Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року в переліку боржників зазначений ОСОБА_1 за договором №б/н (а.с. 106).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обовязків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17 та від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012.

Таким чином, оскільки на підставі договору факторингу №8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» відступило ТОВ «Капіталресурс» права вимоги до ОСОБА_1 за договором №б/н від 04.12.2013, тобто відбувся перехід прав та обов`язків АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Капіталресурс» за договором №б/н від 02.11.2011, суд доходить висновку про те, що наявні підстави для заміни стягувача АТ КБ «ПриватБанк» у справі№542/1574/21 правонаступником ТОВ «Капіталресурс».

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про задоволення заяви про заміну стягувача та замінити стягувача у справі №542/1574/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс».

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11).

Верховний Суд у постанові від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувана та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Таким чином, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

При цьому, сам факт відсутності виконавчих документів у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що їх було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом: у постанові від 19.05.2022 року по справі № 0910/1097/2012, у постанові від 03.10.2022 року по справі №2- 659/10, у постанові від 10.02.2022 року по справі № 1328/105/12, у постанові від 04.10.2022 року по праві № 2/2218/71/11, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61- 11034св19, та2-659/10, у справі у справі № 263/4331/18 (постанова від 18.11.2020), у постанові від 30.06.2022 року по справі № 175/771/16.

Також, суд повинен встановити чи не сплив строк пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до пункту 17.4. Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (пункт 3.15 постанови Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 18/1147/11, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15).

З матеріалів справи вбачається, що первісний стягувач звертався до виконавчої служби для примусового виконання. Виконавчий документ було повернуто постановою від 22.12.2023 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, а здійснені, відповідно до закону заходи, щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними. Тобто строк пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» переривався і встановлюється з дня його повернення. Водночас з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан і відповідно до п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» строки виконавчого провадження, зокрема, і пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Відповідно, строк для пред`явлення виконавчого документу переривався з моменту запровадження в країні воєнного стану, а тому строки пред`явлення виконавчого документу не сплинули.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.п. 17.4 п. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст.ст. 259-261, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі №542/1574/21 від 21.02.2022 року, виданого Новосанжарським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) боргу з АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (адреса: 04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 28А, ).

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа №542/1574/21 від 21.02.2022 року, Новосанжарського районного суду Полтавської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 12.03.2026 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва