КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 березня 2026 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 756/6155/23

номер провадження: 2-ві/824/26/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Верланова С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвідколегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»), Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та стягнення грошових коштів.

27 серпня 2025 року ОСОБА_1 через відділ прийому громадян подала до Київського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В. (а.с.51-55, т.2).

Заява мотивована тим, що у зв`язку з касаційним переглядом рішення суду першої інстанції від 24 вересня 2024 року у справі № 756/6155/23 та постанови суду апеляційної інстанції від 20 березня 2025 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження 16 липня 2025 року повинен був зупинити апеляційне провадження до завершення розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції від 24 вересня 2024 року та постанову суду апеляційної інстанції від 20 березня 2025 року у справі № 756/6155/23. Вказує, що за клопотанням представника відповідачів - адвоката Волкова А.В. від 25 серпня 2025 року розгляд справи відбудеться в режимі відеоконференції.

Також вказує, що суддя Соколова В.В. приймала участь по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року у справі № 756/6155/23, яким відмовлено у задоволенні позову. Вказане рішення суду першої інстанції постановою апеляційного суду від 20 березня 2025 року залишено без змін. Звертає увагу на те, що суд касаційної інстанції ухвалою від 28 травня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та на постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року. Тому вважає, що участь судді Соколової В.В. у розгляді цієї апеляційної скарги є неможливим, оскільки постанова від 20 березня 2025 року ухвалена за участі вказаної судді, є предметом касаційного перегляду та є судовим рішенням, на підставі якого скасованого арешт, що оскаржується заявником. З огляду на вказане суддя Соколова В.В. має сформовану думку щодо обставин справи, що може вплинути на її неупередженість та об`єктивність при розгляді цієї апеляційної скарги.

Крім того зазначає, що у неї існують сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суддів: Поліщук Н.В. та Желепи В.О. з огляду на те, що апеляційним судом у цій справі призначено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу про зняття арешту вже після відкриття касаційного провадження, не зважаючи на процесуальний зв`язок між поданою нею апеляційною скаргою та судовими рішеннями, що оскаржуються в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 36, 40 ЦПК України, ОСОБА_1 просить задовольнити заяву про відвід колегії суддів: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., від розгляду її апеляційної скарги на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Державний ощадний банк України», Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2026 року заявлений відвід визнано необґрунтованим і передано питання про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., наавторозподіл у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвідколегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., проходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, виходячи з такого.

Так, відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заявником не надано доказів існування обставин, які відповідно до положень ст.36 ЦПК України не допускають участь колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., у розгляді даної справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року у справі № 756/6155/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Ощадбанк», Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та стягнення грошових коштів.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у складі колегії суддів: Нежура В.А. (суддя-доповідач), Невідома Т.О., Соколова В.В., рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року у справі № 756/6155/23 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у справі № 756/6155/23. Витребувано матеріали справи.

Водночас у даній справі № 756/6155/23 (номер провадження у суді першої інстанції № 2/756/425/24) ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року.

20 червня 2025 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу Оболонського районного суду міста Києва суду від 18 червня 2025 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2025 дану цивільну справу призначено складу колегії: Поліщук Н.В. - головуючий суддя, Желепа О.В., Соколова В.В. (а.с.19, т.2).

14 липня 2025 року від Верхового Суду надійшов лист із повідомленням про витребування матеріалів справи для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 (а.с.24, т.2).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 16 липня 2025 року у складі колегії суддів: Поліщук Н.В. - головуючий суддя, Желепа О.В., Соколова В.В., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року. Справу призначено до розгляду на 03 вересня 2025 року (а.с.26-27, т.2).

Супровідним листом від 21 липня 2025 року матеріали справи надіслано до Верховного Суду на запит.

24 липня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідачів - адвоката Волкова А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

25 серпня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідачів - адвоката Волкова А.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27 серпня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів.

10 березня 2026 року виділені матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Як зазначалось вище, ч.1 ст.36 ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді (суддів).

У відповідності до положень ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На обґрунтування доводів заяви про відвів складу суду, ОСОБА_1 посилається на виникнення у неї сумнівів в неупередженості та об`єктивності колегії суддів у складі: головуючого - судді Поліщук Н.В. та членів колегії - Желепи О.В. і Соколової В.В.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується наявність передбачених ст.36 ЦПК України підстав для відводу вказаної вище колегії суддів.

Зі змісту заяви про відвід складу суду слідує, що позиція ОСОБА_1 фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями, ухвалених колегією суддів у складі: головуючого - судді Поліщук Н.В. та членів колегії - Желепи О.В. і Соколової В.В.

Так, заперечення заявника щодо участі суддів Поліщук Н.В. та Желепи О.В. у даній справі по суті є незгодою із процесуальними рішеннями цих суддів на стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року, а заперечення заявника щодо участі судді Соколової В.В. у даній справі зводяться до незгоди із результатом розгляду її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, де у складі колегії суддів приймала участь суддя Соколова В.В. У зв`язку з цим ОСОБА_1 оскаржує в касаційному порядку рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року, ухвалену за участі судді Соколової В.В.

Що стосується твердження ОСОБА_1 про те, що у судді Соколової В.В. сформувалась думка відносно обставин даної справи з огляду на її участь у апеляційному перегляді справи, то вони по суті є припущенням щодо безсторонності, об`єктивності і неупередженості судді та не дають підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим, з урахуванням того, що подана апеляційна скарга в межах апеляційного провадження №22-ц/824/1391/2026 стосується перегляду ухвали про скасування заходів забезпечення позову, а не розгляду справи по суті.

При цьому слід врахувати, що у п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно ст.9 Конституції України, ст.3 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 09 листопада 2006 року, в справі «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року).

Згідно з п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, допускається відвід (самовідвід) судді у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень, до усіх інформаційних ресурсів якого судді мають право на доступ відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про доступ до судових рішень», вбачається, що постановою Верховного Суду від 28 січня 2026 року у справі № 756/6155/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на безпідставно набуті банківські грошові вклади та кошти, а також в частині стягнення з ОСОБА_2 1/3 частини цих грошових коштів змінено та викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих за її рахунок 30 000,00 євро, 33 500,00 доларів США в межах вартості часток спадкового майна ОСОБА_5 , одержаного у спадщину - з ОСОБА_2 - 1/3 частки, ОСОБА_3 - 1/6 частки, ОСОБА_4 - 1/6 частки - скасовано та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення правомірності належності на праві власності грошових коштів скасовано та закрито провадження у справі в цій частині.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року залишено без змін.

З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанова Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в скасованій частині втратили законну силу.

Таким чином, станом на 16 липня 2025 року, тобто на час коли колегією суддів у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., було відкрито апеляційне провадження і призначено справу до розгляду, ще не існувало постанови Верховного Суду від 28 січня 2026 року про скасування постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року.

Відтак хронологія подій об`єктивно виключає будь-які сумніви у стороннього розумного спостерігача щодо того, що суддя Соколова В.В. могла діяти необ`єктивно чи з огляду на наслідки судового рішення, яке на той час ще не було ухвалене. У зв`язку з цим відсутні підстави для висновку про існування обставин, які відповідно до Бангалорських принципів поведінки судді могли б породжувати обґрунтований сумнів у її неупередженості.

Отже, співставивши мотиви заявленого відводу з матеріалами справи у контексті положень ст.36 ЦПК України, приходжу до висновку, що передбачених процесуальним законом підстав для відводу колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В., не встановлено, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід складу суду необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.34, 36, 40 ЦПК України, суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвідколегії суддів Київського апеляційного суду у складі: Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов