ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Черкаси

Справа № 6-593-2012
Провадження № 22-ц/821/261/26
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Кукушкіної А. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2012 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Обереги» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у складі: головуючого судді Пироженка С. А.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заяву мотивувала тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2010 року у справі № 2-7115-2010 стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь КС «Обереги» заборгованість по кредиту з урахуванням інфляції 76405,30 грн, нараховані та не сплачені відсотки в сумі 47094,03 грн, додатково нараховані відсотки в сумі 41937,05 грн, а всього 165436,38 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01.12.2010 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2010 року скасоване в частині стягнення із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь КС «Обереги» заборгованості по кредиту, з врахуванням суми інфляції, у розмірі 76405,30 грн, нарахованих та не сплачених відсотків в сумі 47094,03 грн, додатково нарахованих відсотків в сумі 41937,05 грн, а всього 165436,38 грн, а також в частині стягнення із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 1654,36 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні вимог про стягнення із ОСОБА_4 судових витрат відмовлено. Стягнуто з КС «Обереги» на користь ОСОБА_4 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 827 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Це ж рішення в частині стягнення солідарно із ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь КС «Обереги» заборгованості по кредиту, з урахуванням суми інфляції 76405,30 грн, нарахованих та не сплачених відсотків в сумі 47094,03 грн, додатково нарахованих відсотків в сумі 41937,05 грн, а всього 165436,38 грн, а також судового збору у розмірі 827 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залишено без змін.

Зазначає, що 31.12.2010 між КС «Обереги», заявником та ОСОБА_3 , було укладено договір про заміну кредитора у зобов`язанні.

Згідно даного договору КС «Обереги» передала заявнику право на отримання боргу (грошове зобов`язання) у розмірі 132812,57 грн, що виник на підставі договору кредитної лінії № 00227 від 25.06.2008 та рішення апеляційного суду Черкаської області від 01.12.2010.

Просила замінити сторону виконавчого провадження по справі № 2-7115/2010 з КС «Обереги» на ОСОБА_2 та видати новий виконавчий лист.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2012 року замінено стягувача виконавчого провадження з КС «Обереги» його правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-7115/10 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно із ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь КС «Обереги» боргу в сумі 165436,38 грн, а також судового збору в розмірі 827 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи, що ухвала суду постановлена за неповного з`ясування і доведеності обставин, що мають істотне значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2012 року у справі № 6-593-2012.

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольнивши заяву і замінивши стягувача у виконавчому провадженні, суд своєю ухвалою надав заявнику право вимагати примусового стягнення суми, яка значно перевищує суму, право отримання якої заявник набув на підставі договору від 31.12.2010 «Про заміну кредитора у зобов`язанні» («на 32623,8 грн», що саме по собі є грубим порушенням принципу правової визначеності.

Вважає, що при розгляді справи суд не врахував, що для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання. Цей факт суд при розгляді заяви не приймав до уваги і не встановлював.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що 31.12.2010 між КС «Обереги», заявником та ОСОБА_3 було укладено договір про заміну кредитора у зобов`язанні, тому наявні підстави заміни сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-7115/10, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси.

Проте з такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується.

Питання процесуального правонаступництва, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали врегульовано ч. 1 ст. 37 ЦПК України (чинної редакції ч. 1 ст. 55 ЦПК України), відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Водночас заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 378 ЦПК чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець ( ч. 1 та ч. 2 ст. 442 ЦПК України, чинної на час перегляду).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», чинного на час постановлення оскаржуваної ухвали).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74, 75) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених ст. 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в ч. 5 ст. 334 ГПК України.

Аналогічне положення міститься у ч. 5 ст. 442 ЦПК України, де зазначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, однак такого положення ст. 378 ЦПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, не мала).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 травня 2025 року у справі № 755/19644/17, дійшла висновку, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах: від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20, від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, провадження № 12-39гс20, від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, провадження № 12-69гс21, від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, і неодноразово підтриманим Верховним Судом у постановах: від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17 (Касаційний господарський суд), від 10 серпня 2022 року у справі № 127/2-2509/09, провадження № 61-2001св22, від 31 серпня 2022 року у справі № 2-190/12, провадження № 61-1684св22, від 14 вересня 2022 року у справі № 1519/2-1141/11, провадження № 61-4323св22 та інших.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2010 року у справі № 2-7115-2010 стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь КС «Обереги» заборгованість по кредиту з урахуванням інфляції 76405,30 грн, нараховані та не сплачені відсотки в сумі 47094,03 грн, додатково нараховані відсотки в сумі 41937,05 грн, а всього 165436,38 грн.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01.12.2010 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2010 року скасоване в частині стягнення із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь КС «Обереги» заборгованості по кредиту, з врахуванням суми інфляції, у розмірі 76405,30 грн, нарахованих та не сплачених відсотків в сумі 47094,03 грн, додатково нарахованих відсотків в сумі 41937,05 грн, а всього 165436,38 грн, а також в частині стягнення із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 1654,36 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні вимог про стягнення із ОСОБА_4 судових витрат відмовлено. Стягнуто з КС «Обереги» на користь ОСОБА_4 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 827 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Це ж рішення в частині стягнення солідарно із ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь КС «Обереги» заборгованості по кредиту, з урахуванням суми інфляції 76405,30 грн, нарахованих та не сплачених відсотків в сумі 47094,03 грн, додатково нарахованих відсотків в сумі 41937,05 грн, а всього 165436,38 грн, а також судового збору у розмірі 827 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залишено без змін.

31 грудня 2010 року між КС «Обереги», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір заміни кредитора у зобов`язанні, за яким КС «Обереги» передала ОСОБА_2 право на отримання боргу (грошове зобов`язання) у розмірі 132812,57 грн, що виник на підставі договору кредитної лінії № 00227 від 25.06.2008 та рішення апеляційного суду Черкаської області від 01.12.2010.

27 вересня 2012 року подано заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу виконавчого листа.

29 січня 2013 року ОСОБА_2 до суду подано заяву про видачу дублікату виконавчого листа № 2-7115/10, де зазначено, що перший стягувач КС «Обереги» не здійснювало дії спрямовані на відкриття виконавчого провадження, що підтверджено довідкою Соснівського відділу ДВС ЧМУЮ від 18.01.2013. Також вказано, що КС «Обереги» виконавчий лист № 2-7115/10 було втрачено (а.с. 129, 132).

Постановою Соснівського ВДВС м. Черкаси від 13.07.2017 встановлено, що заява стягувача не відповідає виконавчому документу, а саме: сума боргу різна, а стягнення відносно даного виконавчого документу не проводились (а.с. 133 зворот).

З викладеного вбачається, що на момент звернення в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, виконавчий лист не пред`являвся до виконання, а виконавче провадження не відкривалось.

Суд першої інстанції не перевірив чи пред`являвся виконавчий лист до примусового виконання, чи відкривалося виконавче провадження на час розгляду цієї заяви, чи строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не закінчився, чи перейшло до заявника право вимоги у тому ж обсязі, що і до попереднього кредитора, адже суми в рішенні Апеляційного суду Черкаської області від 01.12.2010 та у договорі про заміну кредитора у зобов`язанні від 31.12.2010 відрізнялись, що також в подальшому стало підставою для винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 13.07.2017 з підстав того, що заява стягувача не відповідає виконавчому документу, а саме: сума боргу різна, а стягнення відносно даного виконавчого документу не проводилось.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що борг, за рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01.12.2010, стягнуто солідарно із ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , а договір про заміну кредитора у зобов`язанні від 31.12.2010, яким узгоджувався розмір заборгованості перед первісним кредитором та припинялись зобов`язання боржника перед первісним кредитором, укладено лише із одним із солідарних боржників.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та відмови в заяві про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2012 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Обереги» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 березня 2026 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. М. Новіков

О. В. Карпенко