17.03.26 Справа №469/1082/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді - Тавлуя В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Надич В.В.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 - не з`явився,

представник скаржника адвокат Вороненко Т.М. - не з`явилася,

представник стягувача ТОВ «ФК «Авансар» - не з`явився,

приватний виконавець Куліченко Д.О. - не з`явився,

приватний нотаріус Київського

міського нотаріального округу Остапенко Є.М. - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28 травня 2025 року звернувся до суду з зазначеною скаргою, у якій просив зобов`язати приватного виконавця Куліченка Д.О. скасувати арешт з належного ОСОБА_1 карткового рахунку в АТ КБ «Приватбанк» номер IBAN НОМЕР_1 , накладений у виконавчому провадженні №67640020 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №68202 від 28.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» 16716,54 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 23.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. було відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно боржника №67640020 по примусовому виконанню нотаріального напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про стягнення коштів в сумі 16716,54 грн. на користь ТОВ «ФК «Авансар».

Однак, будь-яких кредитів він не брав, все життя тяжко працює, з 2022 року по 2024 рік проходив військову службу в ЗСУ.

В серпні 2025 року йому стало відомо, що його картка заблокована. Зателефонувавши на гарячу лінію АТ КБ «Приват банк» йому повідомили, що на його рахунок номер IBAN НОМЕР_1 в Приватбанку накладений арешт згідно постанови приватного виконавця Куліченка Д.О.

Посилаючись на наведені обставини та на те, що будь-якого кредиту він не брав, у АТ КБ «Приватбанк» йому повідомили, що арешт в даному випадку можна зняти тільки на підставі рішення або ухвали суду, ОСОБА_1 просить скаргу.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи повідомлені в порядку, передбаченому ЦПК України; ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 надали заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ознайомившись з матеріалами скарги суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами виконавчого провадження №67640020 від 23.11.2021 року, що на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» від 19 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 23 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження №67640020 з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №68202 від 28 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 16716,54 грн. (а.с.53, 55, 57).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. №67640020 від 23 листопада 2021 року накладено арешт на грошові кошт, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.62).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Химича О.М. №67640020 від 07 квітня 2025 року виконавчий документ - виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №68202 від 28 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 16716,54 грн., передано приватному виконавцю Химичу О.М. у зв`язку з припиненням діяльності приватного виконавця Куліченка Д.О. (а.с.63).

10 квітня 2025 року постановами приватного виконавця Химича Л.М. прийнято виконавче провадження №67640020 від 23 листопада 2021 року з примусового виконання виконавчого напису №68202 від 28 травня 2021 року (а.с.64) та визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - 569,00 грн. (а.с.64-65).

Як вбачається з відповіді на запит приватного виконавця №303483492 від 01.12.2025 року до державної податкової служби України щодо доходів боржника ОСОБА_1 , інформація в Державному реєстрі відсутня (а.с.66).

Відповідно до відповіді на запит приватного виконавця №313905377 від 12.02.2026 року до Пенсійного фонду щодо призначеної пенсії, найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник ОСОБА_1 , та щодо останнього місця роботи боржника ОСОБА_1 , за результатами обробки запиту надано таку інформацію: вид виплати: 02 заробітна плата/дохід застрахованої особи; дата останнього місця роботи боржника - 01.07.2022; назва страхувальника, яким надано інформацію про заробітну плату чи дохід - військова частина НОМЕР_2 (а.с.67).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28.08.2025 року ОСОБА_1 має в даному банку рахунки, у тому числі і рахунок «Картка для виплат» номер IBAN НОМЕР_1 (а.с.15).

З інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що станом на 12 березня 2026 року виконавче провадження № 67640020 має стан «Відкрито».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Скаржник ОСОБА_1 просить зобов`язати приватного виконавця Куліченка Д.О. скасувати арешт з належного йому карткового рахунку в АТ КБ «Приватбанк» номер IBAN НОМЕР_1 , накладений у виконавчому провадженні №67640020 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №68202 від 28.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» 16716,54 грн., посилаючись на безпідставність арешту.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другоїстатті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно доЗакону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першоїстатті 34 цього Закону.

Пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зі змісту наведених норм права слідує, що рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, оскільки законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду та рішення інших органів (посадових осіб), виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьоїстатті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Частиною першою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Розмір відрахувань із заробітної плати визначений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Звернення стягнення на заробітну плату має здійснюватися виконавцем у відповідності до положень статей 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правових актів, не повинно унеможливлювати своєчасну виплату боржнику заробітної плати.

Накладаючи арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №68202 від 28.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» 16716,54 грн., приватний виконавець у постанові від 23.11.2021 року зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 19188,19 грн.

Отже, приватним виконавцем при винесенні вказаної постанови не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомлень від банківських установ про наявність у боржника рахунків зі спеціальним режимом використання у матеріалах справи відсутні.

Також ОСОБА_1 доказів на підтвердження того, що його рахунок, на який було накладено арешт, має спеціальний режим використання, не надано.

При вирішенні даної скарги суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17 листопада 2022 року у справі № 331/6440/21 (провадження № 61-6235св22).

Таким чином, приватний виконавець, накладаючи арешт на кошти боржника (в межах суми стягнення), діяв в межах та спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

У пунктах 7.14-7.15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) зазначено, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьоїстатті 52 Закону України «Про виконавче провадження»повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертоюстатті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четвертастатті 59 Закону України «Про виконавче провадження»)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) вказано, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьоїстатті 52 Закону України «Про виконавче провадження»повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертоюстатті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четвертастатті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). […] Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

З огляду на фактичні обставини справи, зокрема, що банком (банківською установою) постанову від 23.11.2021 року про арешт коштів боржника не повернуто приватному виконавцю без виконання, а приватним виконавцем дотримано норми Закону України «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для скасування постанови від 23.11.2021 року у виконавчому провадженні №67640020 про накладення арешту на кошти боржника.

Водночас у разі, якщо банк не повідомив приватного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальним режимом використання, то дії приватного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2024 року у справі № 338/1125/23.

Крім цього, суд звертає увагу скаржника, що згідно вимог пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ в частині недопущення звернення стягнення на заробітну плату на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, передбачено, що:

Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови:

надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку);

перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

Таким чином Поточна редакція даної норми Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1404-VІІІ не передбачає припинення звернення стягнення на заробітну плату на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, що цілком відповідає положенню частини першоїстатті 68 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, вимоги скаржника про зобов`язання приватного виконавця скасувати арешт з належного ОСОБА_1 карткового рахунку в АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183, 258-261, 447-451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 17 березня 2026 року.

Суддя: