РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся представник ТзОВ «БІЗНЕС-ПОЗИКА» у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА», , м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411 заборгованість за договором №476001-КС-002 про надання кредиту від 05.10.2023 року в розмірі 130290,88 грн. (яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 30000,00 грн., сума прострочених платежів по процентах - 95790,88 грн., сума прострочених платежів за комісією - 4500,00 грн.) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2024 року позовні вимоги позивача задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА», , м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411 заборгованість за договором №476001-КС-002 про надання кредиту від 05.10.2023 року в розмірі 130290,88 грн. (яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 30000,00 грн., сума прострочених платежів по процентах - 95790,88 грн., сума прострочених платежів за комісією - 4500,00 грн.) станом на 26 червня 2024 року та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2026 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мазура О.Г. про поновлення процесуального строку на звернення до суду, перегляд заочного рішення суду задоволено; скасовано заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2024 року по цивільній справі №569/12835/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з обов`язковою явкою учасників судового процесу в судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив суд у позовній заяві розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін; розгляд справи здійснювати без участі позивача.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визнав частково та не заперечив проти стягнення з його довірителя основної заборгованості за тілом кредиту, та відповідно до задоволити вимоги в частині стягнення правової допомоги пропорційно до задоволених основних вимог. В решті позовних вимог просив суд відмовити.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2023 року ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №476001-КС-002 про надання кредиту.

Відповідь заявника/позичальника, якому адресована пропозиція укласти договір надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №476001-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-9404 (направленного позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС - повідомлення.

05 жовтня 2023 року між сторонами по справі ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір №476001-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (надалі по тексту - кредитний договір).

Відповідно до п.2.1. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика (надалі - правила).

Відповідно до п.2.2. кредитного договору тип кредиту: кредит.

Відповідно до п.2.3. кредитного договору строк, на який надається кредит: 24 тижнів.

Відповідно до п.2.4. кредитного договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15013259, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до п.2.5. кредитного договору комісія за надання кредиту (надалі - комісія): 4500,00 грн.

Відповідно до п.2.6. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту: 30000,00 грн.

Відповідно до п.2.7. кредитного договору термін дії договору: до 21.03.2024 р.

Відповідно до п.2.8. кредитного договору орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 78000,00 грн.

Відповідно до п.2.9. кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів.

Відповідно до п.2.10 кредитного договору дата видачі кредиту 05.10.2023.

Відповідно до п.2.11 кредитного договору дата повернення кредиту 21.03.2024.

Пунктом 3 кредитного договору передбачено порядок та умови надання кредиту, а пунктом 4 права та обов`язки сторін.

Відповідно до п.6.1. кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов договору відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування», інших нормативно-правових актів законодавства України та цього договору.

Відповідно до п.6.2. кредитного договору закінчення строку (терміну) дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання договору, які мали місце піж час дії договору.

Відповідно до п.7.1. кредитного договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати вказаної в п.2.7. договору.

Відповідно до п.7.4.4. кредитного договору позичальник ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, уклав договір з вільним волевиявленням.

Після укладення даного договору, ТзОВ «Бізнес Позика» було виконано свої зобов`язання за кредитним договором та було надано позичальнику грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карту позичальника № НОМЕР_3 (зазначену позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті).

Однак, відповідач належним чином покладені на нього обов`язки по поверненню грошових коштів у повній мірі не виконав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором про надання кредиту від 05 жовтня 2023 року та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачкою, станом на 26 червня 2024 року розмір заборгованості становить 130 290,88 грн. (яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 30000,00 грн., сума прострочених платежів по процентах - 95790,88 грн., сума прострочених платежів за комісією - 4500,00 грн.).

Вказаний кредитний договір відповідач у судовому порядку не оспорив, натомість отримав кредитні кошти, користувався ними на власний розсуд.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ст.8 вищевказаного закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до п.п.1, 6 ч. ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 статті 11 вищевказаного закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд не може погодитись з нарахованим розміром заборгованості за відсотками по вказаному кредитному договору виходячи з наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до розділу 2 кредитного договору, предметом договору є: надання кредитодавцем позичальнику грошових коштів в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика».

Тип кредиту визначено як кредит. Строк, на який надавався кредит, становив 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом становила в день 2,0000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом становила в день 1,15013259, фіксована. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Супровідні послуги були відсутні, тарифи були незмінні впродовж дії договору, зміна будь-яких умов мала здійснюватися шляхом укладання додаткового договору до договору, який сторони погодили іменувати у своїх відносинах додатковою угодою.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становила 78000,00 гривень.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка становила 9168,16 процентів. Дата видачі кредиту 05.10.2023 року. Дата повернення кредиту 21 березня 2024 року.

Пред`являючи позов, представник позивача покликався на те, що станом на 26 червня 2024 року загальна сума заборгованості відповідача становила 130290,88 грн., з яких: 30000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 95790,88 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 4500,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Таким чином, військовослужбовці, визначені пунктом 15 статті 14 Закону, які мають кредитні зобов`язання перед банками, мають право на встановлені законодавством пільги, а саме: · · звільнення від сплати відсотків за користування кредитом; звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту.

З дослідженого в судовому засіданні військового квитка серія НОМЕР_4 вбачається, що військовий квиток видано на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 08.10.2025 р. Число, місяць, рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Рівне. Зарахований до в/ч НОМЕР_5 09.10.25, стрілець.

З дослідженого в судовому засідання витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09 жовтня 2025 року №256 мтд вбачається, що наказано зарахувати до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення: солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації з ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено на посаду стрільця 2-го відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону (ВОС-10091511) з 09.10.2025.

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 05.12.2025 року №1/14/7-3700 виданої за підписом начальника відділення кадрової роботи підполковника ОСОБА_3 /ч НОМЕР_5 вбачається, що солдат ОСОБА_1 призваний за призовом під час загальної мобілізації на підставі указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 09.10.2025 по теперішній час. Видана для пред`явлення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 34500,00 грн. з яких: 30000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 4500,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,

273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА», , м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411 заборгованість за договором №476001-КС-002 про надання кредиту від 05.10.2023 року в розмірі 34500,00 грн. (яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 30000,00 грн., сума прострочених платежів за комісією - 4500,00 грн.) станом на 26 червня 2024 року та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА», ідентифікаційний код 41084239, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов