24.03.2026 Справа № 363/7806/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2026 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судового засідання Галай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради (ЦНАП) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради (ЦНАП) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій заявник просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ДН № 156528 виданий 12 листопада 1997 року та договір дарування виданий за № 2-992 від 25 березня 1994 року на ім`я « ОСОБА_1 », належать їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 1997 року вона отримала в Костянтинівській міській раді Донецької області Державний акт (серія IV-ДН № 156528) на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1 га, та 25 березня 1994 року отримала договір дарування на жилий будинок з надвірними будівлями за № 2-992. В грудні 2025 року вона звернулася до Державного реєстратора Вишгородської міської ради щодо реєстрації вказаного майна, та 10.12.2025 року за № 82313282 отримала рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій тому, що в державному акті на право приватної власності на землю вказано не вірно її прізвище, замість ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_3 , така ж сама помилка в договорі даруванні. Відповідно до експертного висновку за № 056/1981-m від 12.12.2025 року - з урахуванням зазначеного прізвища ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в документах (Акт на землю та договір дарування) - зазначені особи є ідентичними. В зв`язку з вище викладеним, для встановлення факту, що державний акт на право приватної власності на землю та договір дарування належить заявнику, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду.

Ухвалою суддіВишгородського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від міського голови Момота О. до суду надійшла заява, у якій просить розглядати цивільну справу без участі представника заінтересованої особи на підставі поданих документів та наявних доказів у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 156528, виданого на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської Ради народних депутатів від 13 листопада 1996 року за № 840, на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 та в договорі дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , від 25.03.1994 року, посвідченому державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Щербіною Н.П. та зареєстрованому в реєстрі за № 2-992, в якості власника (у акті) та обдаровуваного (у договорі) зазначено ОСОБА_1 .

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 26 лютого 1998 року, зазначено прізвище ПІБ особи « ОСОБА_1 ».

10 грудня 2025 року рішенням державного реєстратора прав не нерухоме майно ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_1 у проведені реєстраційних дій за її заявою від 05.12.2025 року, оскільки у поданому договорі дарування від 25.03.1994 року № 2-992 неможливо однозначно встановити особу сторони правочину, а саме помилка в прізвищі обдаровуваного, вказано прізвище « ОСОБА_3 », а в поданому паспорті НОМЕР_1 прізвище « ОСОБА_2 ».

Відповідно до експертного висновку № 056/1981-m від 12 грудня 2025 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз національної академії наук України, з урахуванням зазначеного прізвища ОСОБА_5 (паспорт, довідка присвоєння ідентифікаційного номера, записи ОСОБА_1 ) ОСОБА_6 (договір дарування, запис ОСОБА_1 ) в документах наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У цій справі встановлення факту належності правовстановлюючого документа для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов`язані з реєстрацією права власності та реалізацією права власності на вказане у документах майно.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Факт того, що ОСОБА_1 та «ОСОБА_1 », як зазначено в державному акті на право приватної власності на землю, та в договорі дарування на житловий будинок з надвірними будівлями є однією і тією ж особою, підтверджується паспортом громадянина України, в якому прізвище заявника зазначено правильно та повністю збігаються ім`я та по батькові та інші дані про особу та експертним висновком.

Отже беручи до уваги подані докази на підтвердження факту належності правовстановлюючих документів заявниці і враховуючи, що у позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, вимога про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 156528, виданого 12 листопада 1997 року Костянтинівською міською Радою народних депутатів, а також договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 25.03.1994 року посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Щербіною Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-992 року, ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради (ЦНАП) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 156528, виданого 12 листопада 1997 року Костянтинівською міською Радою народних депутатів.

Встановити факт належності ОСОБА_1 договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 25 березня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Щербіною Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-992.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради (ЦНАП), , адреса: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1.

Суддя Д.А. Свєтушкіна