Провадження № 22-ц/801/655/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 рокуСправа № 127/29734/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Шемети Т.М., секретар Кулішко Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2025 року, ухвалене суддею Воробйовим В.В., повне рішення складено 24 грудня 2025 року, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №1389-3862 від 01 травня 2024 року в розмірі 100 000 грн, з яких: 20 000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 80 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 травня 2024 року між сторонами за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1389-3862.

Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 20 000 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період 14 днів; знижена процентна ставка 1,20 % в день; стандартна процентна ставка 1,50 % в день.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 26 серпня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 112 160 грн: 20 000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 89 160 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 3 000 грн прострочена заборгованість за комісією. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 12 160 грн за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1389-3862 від 01.05.2024 року в розмірі 100000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір стягнутих процентів за користування кредитом до 60 000 грн.

У скарзі зазначає, що висновок суду про те, що розрахунок відповідача не може бути прийнятий до уваги з підстав ненадання висновку судової бухгалтерської експертизи є помилковим та таким, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права та суперечить засадам цивільного судочинства. Обставини щодо застосування граничного розміру денної процентної ставки, встановленого Законом України «Про споживче кредитування», є питанням права та арифметичного розрахунку, а не спеціальних бухгалтерських знань. Суд фактично поклав на відповідача обов`язок ініціювати та провести судову експертизу, що суперечить принципу диспозитивності цивільного процесу. Розрахунок відповідача був поданий з посиланням на чинні норми законодавства, зокрема ч. 5 ст. 8 та п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», і полягав у визначенні максимально допустимого розміру процентів, які могли бути нараховані за відповідний період. Такий розрахунок є допустимим письмовим доказом у розумінні ЦПК України та підлягав оцінці судом, а не формальному відхиленню. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, а відтак має складати 60 000 грн. Судом першої інстанції не було надано оцінки клопотанню відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, що обмежило можливість сторони надати особисті пояснення та реалізувати процесуальні права.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 01 травня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1389-3862 продукту «На все».

За змістом п.2.3 договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 (сто сорока) днів з дати отримання кредиту ануїтетними платежами згідно рекомендованого графіку оплат.

Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту, становить 20000 грн. Дата надання/видачі кредиту: 01 травня 2024 року (п.4.1 кредитного договору).

Відповідно до п. 4.3 договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована.

Пункт 1.1 кредитного договору передбачає, що базовий період сплати відсотків - проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у розділі 4 цього договору.

Відповідно до п. 4.4. кредитного договору, базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.

Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені Графіком платежів за договором за зниженою ставкою дати, які є останніми днями відповідних базових періодів (п.4.5 договору).

Відповідно до п.4.6 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом.

Комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту (п.4.7 договору).

Пункт 4.9 договору передбачає, що строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту: 24 лютого 2025 року. Строк договору є рівним строку кредитування.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 103 280,88 гривень та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.11 договору).

У п. 5.1 договору зазначено, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх 8 (восьми) базових періодів строку кредитування згідно Графіку платежів за договором за зниженою процентною ставкою, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця.

Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем, номер пароля С4909) (а.с.10-19).

Також ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за вказаним вище кредитним договором (а.с.27 на звороті-32).

Вказаними документами визначено, що сума кредиту становить 20 000 грн. Строк кредитування 300 календарних днів, а базовий період сплати відсотків 14 календарних днів.

01 травня 2024 року на платіжну карту ОСОБА_1 за допомогою системи платіжної системи LiqPay ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахувало кошти в розмірі 20 000 грн (платіж №), що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1389-3862 від 01 травня 2024 року (а.с.36).

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором №1389-3862 від 01 травня 2024 року становить 112 160 грн, з яких: 20 000 грн основна сума боргу; 89160 грн заборгованість за процентами; 3 000 грн заборгованість по комісії (а.с.37-39).

Разом з тим, у зв`язку із прийняттям позивачем (кредитодавцем) рішення про можливість застосування до відповідача (позичальника) Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 100 000 грн, з яких: 20 000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 80 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відтак, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 100 000 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Оскільки ОСОБА_1 , уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №1389-3862 від 01 травня 2024 року на загальну суму 100 000,00 грн, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактично зі змісту апеляційної скарги слідує, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, оскільки не містить доводів на спростування висновку суду в цій частині, а відтак рішення суду апеляційним судом в цій частині в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Що стосується стягнення заборгованості за процентами, то апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, оскільки він не відповідає обставинам справи та зроблений з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами за кредитним договором №1389-3862 від 01 травня 2024 року за період з 01 травня 2025 року по 24 лютого 2025 року, тобто за 300 днів користування кредитом, в розмірі 80 000 грн (з урахуванням часткового списання заборгованості).

При цьому, із розрахунку заборгованості слідує, що з 01 травня 2024 року по 14 травня 2024 року позивач виходив із встановленої договором процентної ставки 1,20% (знижена) на день, а з 15 травня 2025 року по 24 лютого 2025 року 1,50% (стандартна) на день.

Як у відзиві на позов, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, який прийнято 22 листопада 2023 року, при визначенні розміру заборгованості слід застосовувати денну процентну ставку в розмірі 1%. При цьому, кількість днів прострочення та суму, з якої визначається денна сума заборгованості за процентами (20 000 грн) відповідач не заперечив.

Відповідач надав власний розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за процентами за період з 01 травня 2024 року по 24 лютого 2025 року становить 60 000 гривень: 300 днів * 200 гривень (денна процента ставка - 1% від суми заборгованості).

Відхиляючи вказаний розрахунок, суд першої інстанції зазначив, що наведений відповідачем розрахунок процентів не підтверджений належними та допустимими доказами, яким може бути висновок судової бухгалтерської експертизи. При цьому, стороною відповідача не заявлялось клопотання про призначення у справі судової бухгалтерської експертизи, а також не було надано інших доказів на підтвердження правильності його розрахунку.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що експертиза призначається лише у випадку, коли встановлення обставин, які входять до предмета доказування, потребують наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

Суд першої інстанції, маючи вихідні дані (розмір заборгованості за тілом кредиту, строк кредитування та відсоткову ставку) міг самостійно перевірити надані сторонами розрахунки або навести власний розрахунок.

Перевіривши розрахунки сторін, апеляційний суд наводить власний розрахунок.

Встановлено, що кредитний договір №1389-3862 укладено між сторонами 01 травня 2024 року.

Заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту протягом всього строку дії договору становила 20 000 гривень.

У п.4.6 кредитного договору зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту у розмірі 1,50% за кожен день користування кредитом.

При цьому, з розрахунку заборгованості слідує, що з 01 травня 2024 року по 14 травня 2024 року кредитодавцем застосовувалася знижена процента ставка 1,20% в день. А з 15 травня 2024 року по 24 лютого 2025 року нараховувалися проценти у розмірі 1,50% за кожен день користування кредитом.

22 листопада 2023 року було прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

У частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення договору) зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

У пункті 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5 %;

- протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

У листі Національного банку України від 19 лютого 2024 року №14-0004/12097 «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо виконання окремих вимог Закону №3498-ІХ.

Так, у пункті 2 вказаного листа зазначено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто до 22 квітня 2024 року включно;

- протягом наступних 120 днів - 1,5 %, з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно.

З 21 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%.

Враховуючи, що кредитний договір №1389-3862 укладено 01 травня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відтак за період з 01 травня 2024 року по 22 квітня 2024 року (дата закінчення перших 120 днів) та за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (період встановлених законодавством наступних 120 днів) проценти могли нараховуватись із застосуванням максимального розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5% (300 гривень на день).

А вже з 21 серпня 2024 року по 24 лютого 2025 року проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» за денною ставкою 1% (200 гривень на день).

Відтак, за 300 днів користування кредитом підлягає до сплати заборгованість за процентами у загальному розмірі 70 360 грн:

1) За період з 01 травня 2024 року по 14 травня 2024 року підлягає до сплати 3 360 грн (14 днів * 240 грн (1,20% (знижена процента ставка) від залишку неповернутої суми 20 000 грн, яка застосована позивачем).

2) За період з 15 травня 2024 року по 20 серпня 2024 року підлягає до сплати 29 400 грн (98 днів * 300 грн (1,50% (стандартна процентна ставка) від залишку неповернутої суми 20 000 грн).

3) За період з 21 серпня 2024 року по 24 лютого 2025 року підлягає до сплати 37 600 грн (188 днів * 200 грн (1% від залишку неповернутої суми 20 000 грн).

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 90 360 гривень: 20 000 гривень заборгованість за кредитом; 70 360 гривень заборгованість за процентами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором за процентами та в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Оскільки у резолютивній частині рішення суду зазначено загальну суму заборгованості, без зазначення її складових, апеляційний суд вважає, що перший-третій абзаци резолютивної частини рішення підлягають викладенню у новій редакції, із значенням складових заборгованості, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії від 01 травня 2024 року №1389-3862 у загальному розмірі 90 360 гривень, з яких: 20 000 гривень заборгованість за кредитом; 70 360 гривень заборгованість за процентами. У задоволені решти вимог позову слід відмовити.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141, п. п. «в» п.4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 188,88 грн пропорційно до розміру позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням вимог апеляційної скарги, із позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 751,39 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2025 року змінити в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за процентами та в частині розподілу судових витрат, виклавши перший-третій абзаци резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 01 травня 2024 року №1389-3862 у загальному розмірі 90 360 (дев`яносто тисяч триста шістдесят) гривень: 20 000 гривень заборгованість за кредитом; 70 360 гривень заборгованість за процентами. У задоволені решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в розмірі 2 188 (дві тисячі сто вісімдесят вісім) гривень 88 копійок».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 751 (одна тисяча сімсот п`ятдесят одна) гривні 39 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 березня 2026 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

Т.М. Шемета