Справа № 592/4794/26
Провадження № 2/592/1829/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 березня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Шияновська Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и л а:

25.03.2026 ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 і просить:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне нерухоме та рухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06; автомобіль ВАЗ 21011, 1978 року випуску; автомобіль ГАЗ 33021 СПГ, 2003 року випуску; автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1998 року випуску; автомобіль CHEVROLET TACUMA, 2004 року випуску; автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску.

2. Визнати за нею право власності на 1/2 частину наступного нерухомого та рухомого майна: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06; автомобіль ВАЗ 21011, 1978 року випуску; автомобіль ГАЗ 33021 СПГ, 2003 року випуску; автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1998 року випуску; автомобіль CHEVROLET TACUMA, 2004 року випуску; автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску.

3. Стягнути судові витрати та витрати на правничу (правову) допомогу.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшла наступного висновку.

Усупереч пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів врегульовано постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 р. № 358.

До позову не долучено документи (звіти) якими визначена ринкова вартість об`єктів нерухомого майна (кожного окремо) та рухомого майна (кожного окремо) станом на 2026 рік, які є предметом позову про поділ майна подружжя, що ускладнює визначення дійсної ціни позову та впливає на визначення розміру судового збору який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру.

Згідно частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З огляду на те, що позовні вимоги спрямовані на поділ майна подружжя, судовий збір за кожну з них треба визначити згідно підпунктом 3 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 08.02.2022 у справі №209/3058/20 (провадження 14-182цс21).

Згідно підпункту 3 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру підлягає сплаті судовий збір визначений з урахуванням вартості спірного майна за ставкою судового збору у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно позову позивачка просить відстрочити їй сплату судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Статтею 8 Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

До позовної заяви не надано доказів на підтвердження наявності підстав для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за вимоги майнового характеру про поділ майна подружжя згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», а саме у зв`язку тим, що розмір судового збору, який слід сплатити, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачки за попередній календарний рік, тобто за 2025 рік.

Будь - яких доказів майнового стану позивачки, які б свідчили про об`єктивну неможливість сплати судового збору, зокрема довідки про отримані доходи за 2025 рік Державної податкової служби України не долучено.

Таким чином, усупереч положенням частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відтак, позивачці, відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України необхідно визначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, що є предметом позову (кожного окремо) та надати квитанцію про сплату судового збору за вимоги майнового характеру на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, або зазначити вжиті позивачкою всі залежні від неї дії для отримання та зазначення в позові доказів вартості майна або причини неможливості встановлення точної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову.

Усупереч частини 5 статті 177 ЦПК України до позовної заяви не долучено актуальний витяг (станом на момент подання позовної заяви до суду) з Державного реєстру речових прав на спірне нерухоме майно та актуальні відомості щодо права власності на квартиру, житлові будинки та земельні ділянки.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачка та його представник не позбавлені можливості самостійно отримати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірних об`єктів нерухомого майна та надати його суду.

Позивачка просить визнати спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частину рухомого майна, а саме: автомобілі ГАЗ 33021 СПГ, 2003 року випуску; VOLKSWAGEN PASSAT, 1998 року випуску; CHEVROLET TACUMA, 2004 року випуску; VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, однак ні позовна заява, ні долучені до неї документи не містять відомостей щодо державних реєстраційних номерів та номерів кузову автомобілів.

Крім того, з долученої до позову відповіді на адвокатський запит вбачається, що деякі автомобілі, які є предметом позову, перереєстровані на інших власників, однак останні не залучені до участі у справі, оскільки рішення у справі може вплинути на її права та обов`язки.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Позовна заява не містить виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги щодо придбання всього майна, що є предметом даного позову під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також спільної участі подружжя в набутті спірного майна.

В обґрунтування позову позивачка посилається на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2024 по справі № 592/17500/24, однак усупереч частині 5 статті 177 ЦПК України до позовної заяви не долучено копію зазначеного рішення завірену належним чином (додано лише роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень, де вказано «Особа 1, Особа 2»).

З огляду на викладене, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачці протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом подачі позовної заяви з урахуванням викладених у даній ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачці, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Керуючись частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачці усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Шияновська