Справа № 459/1142/26
Провадження № 2-о/459/35/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.

У С Т А Н О В И В:

23.03.2026 заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сергіївка Таврійської міської територіальної громади Каховського району Херсонської області.

В обґрунтування поданої заяви заявниця вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на момент смерті проживав в селі Сергіївка Таврійської міської територіальної громади Каховського району Херсонської області. Дана територія знаходиться на непідконтрольній території України, а відтак, будь-які документи, які видаються органами влади є нелегітимними в Україні. Як зазначає заявниця, факт смерті її батька підтверджується документом, виданим окупаційною владою, а саме свідоцтвом про смерть від 10 жовтня 2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, відповідно до чинного законодавства України, такі документи не створюють правових наслідків, а тому не можуть бути підставою для державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Тому відомості про смерть батька не внесені до єдиної бази в Україні. У зв`язку з цим, посилаючи на норми 317 ЦПК України, заявниця просить у судовому порядку встановити факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, оскільки такий факт впливає на реалізацію її спадкових прав.

Ухвалою від 23.03.2026 у даній справі відкрито окреме провадження та призначено справу до судового розгляду.

26.03.2026 у судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала подану заяву та просила її задовольнити, а саме встановити факт смерті її батька. Одночасно заявниця пояснила, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України у селі Сергіївка Каховського району Херсонської області. У зв`язку з окупацією території та відсутністю доступу до неї, підтвердити факт смерті в інший спосіб неможливо. Заявниця зазначила, що свідоцтво про смерть було видане органами окупаційної влади. Встановлення факту смерті їй необхідне для підтвердження обставин проживання батька на окупованій території, отримання ним пенсії до 2022 року, а також для оформлення спадкових прав, зокрема щодо невиплачених сум пенсії.

Представник заінтересованої особи Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, проте належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення заявниці, оцінивши письмові докази, які містяться у справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 (заявниця) установлено, що остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Сергіївка, Каховського району Херсонської області (а. с. 3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.02.1974, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , а її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис №10 (а. с. 9).

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 12.11.1994, 12.11.1994 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, після одруження прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_6 » (а. с. 10).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 17.10.2001, 29.08.2000 шлюб укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано (а. с. 11).

26.06.2007 заявниця ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 26.06.2007, після одруження прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_9 » (а. с. 12).

Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_10 являєтся донькою ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки №1305- від 14.02.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 7).

Із копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 установлено, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Братолюбівка Горностаївського району Херсонської області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 10.10.2025 Чаплинським районним відділом записів актів громадянського стану управління ЗАГС Херсонської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в 11:00 год у с. Сергіївка Каховського району Херсонської області російської федерації, про що складено актовий запис смерті № 78003 (а. с. 8).

Заявниця просить у судовому порядку встановити факт смерті її батька на тимчасово окупованій території, оскільки такий факт впливає на реалізацію її спадкових прав.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного вище Закону України).

З матеріалів заяви встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в 11:00 год у с. Сергіївка Каховського району Херсонської області російської федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 10.10.2025 Чаплинським районним відділом записів актів громадянського стану управління ЗАГС Херсонської області, актовий запис смерті № 78003.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Наказ Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року Таврійська територіальна громада Херсонської області, до якої входить і село Сергіївка, включена до вказаного переліку.

Відтак, с Сергіївка, Каховського району Херсонської області, де помер ОСОБА_2 на даний час являється тимчасово окупованою територією України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Частинами 3-4 ст. 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина України в певний час і за певних обставин.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України №545 від 08 серпня 2006 року(далі - Інструкція).

Відповідно до положень вказаної Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину.

Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Отже, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Проте, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» зазначив, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v.Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia") документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Судом встановлено, що заявниця не має змоги зареєструвати факт смерті батька ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки особа померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв`язку із цим, суд вирішив взяти до уваги свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на підтвердження факту смерті останнього.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України є доведеним, а тому заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст. ст. 2, 259, 264, 265, 273, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Сергіївка, Таврійської міської територіальної громади Каховського району Херсонської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Повне рішення складено 26.03.2026

Відомості про учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ),

Заінтересована особа: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, адреса: Львівська область, м. Шептицький, вул. Грушевського, 2).

Суддя: М. В. Мельникович