Справа № 703/8228/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Овсієнка І.В.

за участю

секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.

представника позивача - адвоката Манзар Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

установив:

10.12.2025 позивач через представника, адвоката Манзар Т.В., з використанням системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2024 в справі №703/4139/21 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, треті особи - державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області Кривда І.В., Смілянський міськрайонний відділ Державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсним та скасування рішення, припинення запису про проведену державну реєстрацію права задоволені повністю. Визнане недійсним та скасоване рішення Березняківської сільської ради Черкаського (до перейменування Смілянського) району Черкаської області №24-8/VІI від 14.07.2020 в частині затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2006 га, кадастровий номер :01:002:0478, розташованої по АДРЕСА_1 та передання у приватну власність ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки. Скасовано (припинено) реєстраційний запис про право власності №37468719 від 22.07.2020 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно по реєстраційному номеру об`єкта нерухомого майна 237, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0478, площею 0,2006 га.

На виконання рішення суду речові права відповідачки щодо вказаної земельної ділянки припинені, відомості про що зареєстровані.

Позивачка замовила розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1789 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 , в подальшому звернулася із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, однак через перетин із ділянкою з кадастровим номером :01:002:0478 у державній реєстрації новосформованої земельної ділянки відмовлено.

Відповідачка добровільно не погоджується скасувати реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Необхідність скасування державної реєстрації пов`язана з неможливістю внесення інформації про земельну ділянку площею 0,1789 га до Державного земельного кадастру та присвоєння їй кадастрового номеру з подальшою реєстрацією за ОСОБА_2 права власності.

З урахуванням викладеного просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0478 та вилучити з кадастрової карти вказану земельну ділянку шляхом перенесення відомостей в архівний шар.

Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи, підготовче судове засідання призначене на 16.01.2026.

03.02.2026 відповідачкою ОСОБА_1 поданий письмовий відзив разом із заявою про продовження процесуального строку, встановленого судом.

За змістом відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на безпідставність тверджень позивача про невжиття нею заходів для скасування реєстрації земельної ділянки, відповідач не в змозі в будь-який спосіб ініціювати вирішення відповідного питання, оскільки її права щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0478 припинені після набрання законної сили рішенням суду від 13.05.2024.

Додатково клопотала про надмірність судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, продовжений відповідачеві процесуальний строк на подання відзиву.

09.02.2026 представником позивача з використанням системи «Електронний суд» подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивачка повністю заперечує проти міркувань відзиву, виходячи з того, що 01.07.2025 позивачка звернулася із заявою до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про скасування права власності та державної реєстрації на земельну ділянку відповідачки ОСОБА_1 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2024 у справі № 703/4139/21.

07.07.2025 року позивачка отримала витяг з Державного реєстру речових прав на земельну ділянку відповідачки за кадастровим номером :01:002:0478 площею 0,2006 га, де зазначено про припинення речового права відповідача на земельну ділянку.

Доводи відповідачки ОСОБА_1 щодо того, що вона самостійно виконала рішення і припинила право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0478 не відповідають дійсності.

На замовлення позивачки розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1789 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачкою подано заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру 21.11.2025.

В рішенні Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за №РВ-025 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.11.2025 зазначено перетин з ділянкою із кадастровим номером :01:002:0478, площа співпадає на 4,066%. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Єдиним способом відновлення порушених прав позивача є ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки як передбачено ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр».

16.02.2026 відповідачем подані письмові заперечення, за якими остання наполягає, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою передбачено, серед іншого, внесення держреєстратором відомостей та записів до державного реєстру на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, подання такого для виконання має бути здійснене заявником, тобто особою, на користь якої ухвалене відповідне рішення. Після ухвалення 13.05.2024 судом рішення, яке відповідачка не оскаржувала, остання втратила будь-які права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0478, право її власності припинене. Вказана обставина підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 19.01.2026.

Відповідачка ОСОБА_1 не заперечує по суті проти вимог позивача про скасування державної реєстрації земельної ділянки, а також кадастрового номера, однак вказане має здійснюватися шляхом звернення заінтересованої особи до органу Держгеокадастру, в разі відмови останнього шляхом звернення із позовом до суду до того ж органу про скасування державної реєстрації земельної ділянки та закриття поземельної книги.

Ухвалою суду від 17.02.2026 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 09.03.2025.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додатках, просила задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що не є належним відповідачем у справі.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2024 в справі №703/4139/21, провадження 2/703/26/24, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, треті особи - державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області Кривда І.В., Смілянський міськрайонний відділ Державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсним та скасування рішення, припинення запису про проведену державну реєстрацію права, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення, припинення запису про проведену державну реєстрацію права задоволені повністю. Визнане недійсним та скасоване рішення Березняківської сільської ради Черкаського (до перейменування Смілянського) району Черкаської області №24-8/VII від 14.07.2020 в частині затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2006 га, кадастровий номер :01:002:0478, розташованої по АДРЕСА_1 та передання у приватну власність ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки.

Скасовано (припинено) реєстраційний запис про право власності №37468719 від 22.07.2020 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно по реєстраційному номеру об`єкту нерухомого майна 237 щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0478, площею 0,2006 га, що належить ОСОБА_1 .

Судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 21.06.2024.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Вказане рішення мотивоване тим, що Березняківська сільська рада Черкаського району Черкаської області 14.07.2020, затвердивши ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2006 га, кадастровий номер :01:002:0478, розташованої за адресою АДРЕСА_1 та передавши останній у приватну власність земельну ділянку із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за вказаною адресою, площею 0,2006 га, кадастровий номер :01:002:0478, протиправно розпорядилася частиною земельної ділянки, що належала з 27.09.2001 ОСОБА_3 на праві постійного користування.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 10.03.2022 №1003/22, земельна ділянка, що перебуває у власності ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , згідно каталогу координат поворотних точок, що міститься в документації із землеустрою, частково накладається на земельну ділянку площею 0,1789 га, що перебуває в користуванні ОСОБА_3 . Площа накладення становить 0,0073 га.

Позивачка в справі, ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.07.2025 позивачка звернулася із заявою до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про скасування права власності та державної реєстрації на земельну ділянку відповідачки ОСОБА_1 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2024.

07.07.2025 рішенням державного реєстратора Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради №79776283 до державного реєстру речових прав внесений запис про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0478, площа 0,2006 га.

24.10.2025 ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «Гісмап» із клопотанням про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1789 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі договору №2410/25 від 24.10.2025, ТОВ «Гісмап» розроблено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1789 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

21.11.2025 ОСОБА_2 звернулася із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26.11.2025 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру відмовлено, зокрема через розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до висновку, встановлено факт перетину ділянки, яку передбачається зареєструвати, із земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0478 (площа співпадання 4,066%).

Станом на 08.12.2025 відсутні зареєстровані права щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0478, що підтверджується витягом.

Крім того, Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області на звернення ОСОБА_1 від 04.03.2026 надано інформацію, що у зв`язку із набуттям чинності Законом України «Про державний земельний кадастр» 01.01.2013, повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині реєстрації речових прав на земельні ділянки припинені. Однак 08.07.2025 у порядку інформаційної взаємодії із органом державної реєстрації прав, надійшли відомості про скасування права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0478.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 4, частиною першою статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною третьою статті 152 ЗК України визначено способи захисту прав на землю. Проте, визначений перелік не є вичерпним.

Частиною першою статті 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (стаття 202 ЗК України).

Частиною першої статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» яка кореспондується з положеннями статті 193 ЗК України, визначено поняття Державного земельного кадастру, відповідно до якого - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону тощо.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Враховуючи викладені вище обставини, а також висновки суду в рішенні від 13.05.2024 в справі №703/4139/21, земельна ділянка, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , вважається сформованою, однак кадастровий номер вказаній ділянці не присвоєний, оскільки державним кадастровим реєстратором 26.11.2025 прийняте рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

При цьому до позивачки як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3 перейшло право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , відповідне право зареєстроване 05.05.20254, що підтверджується витягом від 05.05.2025 №425383880.

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» регулює питання державної реєстрації земельних ділянок.

Зокрема, частиною шостою цієї статті передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; а також якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Положення аналогічного змісту закріплені також у ч. 10 ст. 24 Закону України Про Державний земельний кадастр та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, згідно з якими державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому, дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Відповідно до ч. 6-8 ст. 16 Закону «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Верховний Суд у постанові від 04.05.2022 у справі №817/154/18 зазначив, що прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Аналіз вказаних норм вказує на можливість захисту права осіб на землю у будь-який спосіб, якщо такий спосіб є ефективним та не суперечить вимогам Закону.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 в справі №910/2861/18, від 04.06.2019 в справі №916/3156/17, від 11.09.2018 в справі №905/1926/16.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Внаслідок державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0478 у Державному земельному кадастрі, позивачка ОСОБА_2 позбавлена можливості повноцінно реалізовувати власний законний інтерес щодо земельної ділянки, що перебуває в її користуванні та яку має намір набути у власність.

Зважаючи на викладене вище, судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав є належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи.

За обставинами даної справи, таке рішення постановлене судом 13.05.2024.

Визначені законом підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки не надають можливості усунути порушення прав позивача, яке виникло внаслідок встановлених судом обставин, оскільки у законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує його права. Відтак, ефективним засобом захисту прав позивача є саме скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0478 (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №924/504/20).

Відповідна вимога не була предметом судового розгляду в справі №703/4139/21, відтак доводи представника позивача про похідний характер вимоги, заявленої в даній справі, є слушними.

Сторонами не заперечувалося та матеріалами справи підтверджується припинення 07.07.2025 права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0478, записи про речові права будь-якого змісту, належні будь-яким суб`єктам права щодо вказаної ділянки, відсутні.

Відтак, із припиненням державної реєстрації речових прав за відповідачкою, будь-які її правомочності щодо земельної ділянки, а також обов`язки, що з них слідують не існують.

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №304/284/18 зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Близькі за змістом висновки сформульовані також у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/17792/17.

Таким чином суд приходить до переконання, що особа, до якої пред`явлений позов в даній справі, не є належним відповідачем.

Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, що підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав (схожий за змістом висновок викладено в пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19).

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах №570/3439/16-ц і №372/51/16-ц).

Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17).

Отже, норми чинного законодавства дозволяють суду першої інстанції залучити до участі в справі співвідповідача (співвідповідачів) або замінити первісного відповідача належним відповідачем, причому вказані процесуальні дії суд має право вчиняти лише за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, тобто не з ініціативи суду, а процесуальним наслідком пред`явлення позову до неналежного відповідача є відмова в позові до нього (постанова Верховного Суду від 16.02.2024 у справі №902/1331/22).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі №300/808/19, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі №363/2300/20, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі №753/8710/21). При цьому, за загальним правилом, відмова в задоволенні позову з підстав неналежного суб`єктного складу, не перешкоджає повторному зверненню до суду із позовом до належних відповідачів (постанова КЦС ВС від 22.01.2025 в справі №760/18179/23).

За таких умов в задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності: у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про земельні ділянки та їх використанням; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні.

Відповідно до п. 8 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На переконання суду, територіальний орган Держгеокадастру у Черкаській області є належним відповідачем у даній справі, оскільки підстави для пред`явлення позову до фізичної особи за відсутності в неї зареєстрованих прав щодо спірної земельної ділянки чи її частини через їх припинення - відсутні.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

За платіжною інструкцією від 08.12.2025 позивачем сплачено 968,96 грн судового збору за подання позовної заяви в електронному вигляді.

Крім того, в справі наявні належні та допустимі докази витрат сторони позивача на професійну правничу допомогу, сума яких, згідно із квитанцією від 27.02.2026 складає 12000,00 грн.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 16.03.2026.

Суддя І.В. Овсієнко