Провадження 2-о/127/715/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Соушко Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Салямон Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Заява мотивована тим, що заявниця, ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3 ), є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Вона та її брат ОСОБА_5 народилися у місті Арзамас Горьківської області (РСФСР) у період проходження їх батьком військової служби. Заявниця зазначає, що її батько проходив військову службу також в інших регіонах колишнього СРСР та на території країн так званого «соціалістичного табору», що підтверджується відповідними довідками військової частини та фотоматеріалами сім`ї.

На підтвердження родинних відносин заявниця посилається також на заяву її батька до виконавчого комітету Вінницької міської ради від 31.01.1991 року щодо вступу до житлово-будівельного кооперативу, у якій зазначено склад його сім`ї, зокрема дружину та дітей дочку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 . Крім того, після переїзду сім`ї у 1992 році на постійне місце проживання в Україну всі члени сім`ї були зареєстровані за однією адресою у місті Вінниця, що підтверджується відповідними довідками та документами.

Заявниця зазначає, що її брат ОСОБА_5 у подальшому проживав у місті Вінниця, отримав паспорт громадянина України, уклав шлюб, набув у власність квартиру та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті батько заявниці подав заяву про прийняття спадщини, однак не встиг оформити свої спадкові права у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька заявниця звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак встановлено відсутність належного документа, який би підтверджував родинні відносини між померлим братом та їхнім батьком, а саме свідоцтва про народження ОСОБА_5 . Наявна у заявниці копія такого свідоцтва, завірена військовою частиною, не може бути прийнята як належний доказ.

Заявниця вказує, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, розірванням дипломатичних відносин з російською федерацією та припиненням дії міжнародних договорів про правову допомогу, вона позбавлена можливості отримати дублікат свідоцтва про народження брата з території російської федерації, про що отримала відповідне повідомлення органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У зв`язку з наведеним, з метою реалізації свого права на спадкування та застосування пільгового оподаткування як члена сім`ї відповідного ступеня споріднення, заявниця просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 .

У судовому засіданні заявниця просила задовольнити вимоги з підстав, які вказані у заяві.

Представник заявника також просив задовольнити подану заяву.

Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради щодо задоволення заяви поклалась на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань не подавала.

Суд, заслухавши позиції учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами заяви, дійшов такого висновку.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.02.2008 підтверджується зміна прізвища заявниці з ОСОБА_3 на ОСОБА_9 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_2 від 11 лютого 1976 року її батьком зазначено ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_11 .

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 від 22 грудня 1980 року встановлено, що його батьками вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

До матеріалів заяви додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 та картки фізичної особи-платника податків.

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 03.02.2011 №227-а встановлено склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою АДРЕСА_1 : ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 .

Відповідно до довідки МКП ЖЕК №12 від 19.01.2016 щодо особового рахунку № НОМЕР_5 згідно договору від 06.04.2012 встановлено відомості щодо користування житлом та осіб, які постійно проживають за адресою АДРЕСА_1 : ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 .

Згідно з копією тимчасової посвідки на постійне проживання ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 встановлено факт його проживання на території України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 19 вересня 2024 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №451384851 від 10.11.2025 встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78570355 від 01.10.2024 після смерті ОСОБА_5 відкрито спадкову справу №17/2024.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 09 червня 2025 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83275045 від 17.11.2025 після смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 243/2025.

Згідно з довідками військової частини № НОМЕР_9 від 10 січня 1991 року №58, 59, 60 встановлено проходження військової служби ОСОБА_4 .

Відповідно до копії заяви від 31.01.1991 встановлено, що ОСОБА_4 звертався щодо вступу до житлово-будівельного кооперативу із зазначенням складу сім`ї: дружина ОСОБА_11 , донька ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 .

Згідно з копіями фотографій (7 аркушів) відображено спільне перебування членів сім`ї.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №0 від 09.12.2025 встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_14 . Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_8 .

Згідно з листом від 08.12.2025 №750-5.2-36 б Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькі області встановлено обставини щодо неможливості витребування документів з території російської федерації.

Від приватного нотаріуса Гавінської Олени Андріївни Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області 06.03.2026 надійшла копія спадкової справи № 17/2024, відкритої після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із матеріалів зазначеної спадкової справи встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса із заявою, в якій повідомив про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 його сина - ОСОБА_5 , та зазначив, що приймає спадщину за законом після його смерті.

Крім того, у матеріалах спадкової справи наявне повідомлення приватного нотаріуса Гавінської О.А., адресоване ОСОБА_8 , відповідно до якого після смерті ОСОБА_5 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито спадкову справу № 17/2024. У вказаному повідомленні зазначено, що нотаріусу стало відомо про неї як про дружину померлого, а також, що відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради її місце реєстрації на момент відкриття спадщини було за тією ж адресою. У повідомленні також роз`яснено право спадкоємця, який прийняв спадщину, на одержання свідоцтва про право на спадщину та можливість звернення за відповідною консультацією.

Від Третьої Вінницької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №243/2025, відкритої після смерті ОСОБА_4 .

Із матеріалів цієї спадкової справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій зазначила, що її батько - ОСОБА_4 помер та на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . У своїй заяві вона зазначила, що приймає все спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька, а також спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого за законом був ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав.

Також у заяві зазначено, що інших спадкоємців за законом та пережилої дружини у ОСОБА_4 немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; суттю спору є - суперечності, конфлікт, протиборство сторін; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження, оскільки у цьому випадку наявний спір про право.

Відповідно до матеріалів справи, досліджених у судовому засіданні. встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 безпосередньо пов`язане з виникненням, зміною та реалізацією спадкових прав заявниці, зокрема щодо прийняття спадщини після смерті як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_4 , а також впливає на обсяг її прав як спадкоємця.

Водночас суд установив, що після смерті ОСОБА_5 відкрито спадкову справу, у матеріалах якої містяться відомості про наявність його дружини - ОСОБА_8 , яка є спадкоємцем першої черги за законом та яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . З урахуванням вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, відсутність інформації про наміри вказаної особи щодо вступу у спадщину після смерті її чоловіка саме по собі не свідчить про відсутність у неї інтересу у спірних правовідносинах чи про відсутність заперечень щодо заявлених вимог.

Суд звертає увагу, що встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 фактично визначає коло спадкоємців після смерті спадкодавця, а також опосередковано впливає на перехід спадкових прав у порядку спадкової трансмісії до заявниці. Таким чином, вирішення заявленого питання безпосередньо впливає на права та обов`язки іншої особи - ОСОБА_8 , спадкоємця першої черги, що свідчить про наявність між ними потенційного спору про право.

За таких обставин встановлення факту родинних відносин не є ізольованим юридичним фактом, а безпосередньо пов`язане з вирішенням питання про право на спадщину, що виходить за межі окремого провадження та потребує з`ясування і оцінки прав та обов`язків усіх заінтересованих осіб у змагальному процесі.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження ним виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене та враховуючи, що встановлення факту, про який просить заявник, пов`язане з наступним вирішенням спору про право, суд вважає, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. У зв`язку з цим заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин необхідно залишити без розгляду.

Водночас суд роз`яснює, що заявник не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 260, 261, 293, 294 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Горбатюк