Справа №705/1428/25
16 березня 2026 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Піньковського Р.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2026 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, позовні вимоги задоволені частково.

Визнано спільним сумісним майном подружжя квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено поділ спільного сумісного майна шляхом виділення вказаної квартири у приватну власність ОСОБА_2 та з останньої стягнуто грошову компенсацію на користь позивача ОСОБА_1 за належну йому частку у спільному майні подружжя у розмірі 53489,68 грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 738,83 грн.

При цьому, щодо інших судових витрат суд питання не вирішував, оскільки представником позивача було подано заяву про намір в подальшому звернутися до суду з приводу вирішення розподілу витрат на правову допомогу.

24.02.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача Гупала М.М. про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, яку обґрунтовує наступним.

В ході розгляду справи, а саме під час дебатів, ним було заявлено про стягнення судових витрат. Після виходу суду в нарадчу кімнату, суддя вирішив повернутися до розгляду справи, та в подальшому прийняв рішення у відсутність сторін, копію якого ним було отримано 19.02.2026 на електронну пошту.

У зв`язку з зазначеним, вважає, що визначений законом п`ятиденний строк ним не пропущено.

Оскільки при ухваленні рішення питання щодо стягнення судових витрат судом було вирішено, він ставить лише вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу в розмірі 24000,00 грн.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з тим, що суд вирішує питання про судові витрати, сторони в судове засідання не викликалися.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

З роз`яснень які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» в п. 20 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктом 3 частиною 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що розподіл судових витрат між сторонами , інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Статтею 137 ЦПК України передбачено що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та Адвокатське об`єднання «RGM group» в особі керуючого партнера Розборського В.В. 12.02.2025 уклали договір № 21/2/25 про надання правової допомоги у справі щодо поділу спільного майна подружжя квартири АДРЕСА_2 (п. 1.2 договору).

Згідно п. 3.1.3. та п. 3.1.4. договору, клієнт зобов`язаний оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень та юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору.

У відповідності вказаного розділу, а саме п. 4.1.1. загальна сума договору складає 20 000,00 грн. Пунктом 4.1.2. визначено, що інші витрати, в разі їх наявності оплачуються клієнтом окремо.

Згідно п. 4.1.3. у вартість послуг входить 4 судові засідання, всі інші судові засідання оплачуються окремо з розрахунку 2000,00 грн. за засідання.

Інтереси позивача по справі представляє член Адвокатського Об`єднання Гупало Максим Михайлович, що підтверджується ордером, виданим на підставі договору № 21/2/25 про надання правової допомоги від 12.02.2025, виданим 20.02.2025.

Згідно акту прийому-передачі виконання робіт від 11.09.2025 ОСОБА_1 та АО «Р Г М ГРУП», в особі старшого партнера Гупала М.М., на підставі договору про надання послуг № 21/2/25 від 12.02.2025, виконавцем надано замовнику наступні послуги: ознайомлення з матеріалами, складання позовної заяви та представлення інтересів у справі № 705/1428/25 в суді першої інстанції. Вартість вказаних послуг становить 20000,00 грн., які замовником сплачені авансовим платежем. Жодних претензій по якості та обсягу робіт замовник не має.

Факт сплати вказаних коштів підтверджується квитанцією № 1 від 12.02.2025, посвідчену, як замовником, так і виконавцем.

Згідно акту прийому-передачі виконання робіт від 23.02.2026, ОСОБА_1 та АО «Р Г М ГРУП», в особі старшого партнера Гупала М.М., на підставі договору про надання послуг № 21/2/25 від 12.02.2025 виконавцем надано замовнику наступні послуги: ознайомлення з матеріалами, складання позовної заяви та представлення інтересів у справі № 705/1428/25 в суді першої інстанції. Вартість вказаних послуг становить 4000,00 грн. Жодних претензій по якості та обсягу робіт замовник не має.

У відповідності до розрахунку судових витрат від 11.09.2025 загальна вартість витрат, пов`язаних з розглядом справи становить 20000,00 грн. та складається із: зустріч з адвокатом Гупалом М.М., консультація, узгодження процесуальної позиції (2 години) 3000,00 грн.; ознайомлення з наданими відповідачем документами (3 години) 3000,00 грн.; підготовка, написання та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя 6000,00 грн. та участь адвоката Гупала М.М. в судових засіданнях 8000,00 грн.

У відповідності до розрахунку судових витрат станом на 23.02.2026 загальна вартість витрат, пов`язаних з розглядом справи становить 24000,00 грн. та складається із: зустріч з адвокатом Гупалом М.М., консультація, узгодження процесуальної позиції (2 години) 3000,00 грн.; ознайомлення з наданими відповідачем документами (3 години) 3000,00 грн.; підготовка, написання та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя (6 годин) 6000,00 грн. та участь адвоката Гупала М.М. в судових засіданнях (2000,00 грн. за 1 засідання) 12000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою та такою, що відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, пов`язаних з розглядом справи, та розумності їхнього розміру.

Разом з тим, беручи до уваги пропорційний розмір задоволених вимог оскільки рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено частково та судом вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в частині судового збору в розмірі 61%, то суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в розмірі 14640,00 грн. (53489,68/87688*24000).

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 258, 270, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гупала Максима Михайловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати на оплату правової допомоги в розмірі 14640 гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частині вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. В. Піньковський