Справа №293/270/17
Провадження № 4-с/293/9/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів скаргу заявниці ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СКАРГИ

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Янчука М.О., який діє на підставі ордену на надання правничої допомоги серії АМ №1183496 від 12.02.2026, звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця. За змістом скарги просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо ненарахування та нестягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах виконавчого провадження №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17, виданого 02.08.2017 Черняхівським районним судом Житомирської області, за період з 23.08.2020 по 03.02.2025;

- зобов`язати державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у межах виконавчого провадження №54465124 за період з 23.08.2020 по 03.02.2025 з урахуванням пропорційного зменшення розміру аліментів після досягнення повноліття старшою дитиною та продовження їх стягнення на користь неповнолітнього ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги зазначає, що 29.03.2017 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишені проживати разом із матір`ю.

18.07.2017 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у справі №293/270/17 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.03.2017 і до досягнення повноліття старшою дитиною. На виконання цього рішення суду 02.08.2017 видано виконавчий лист та державним виконавцем відкрите виконавче провадження №54465124.

Після досягнення старшим сином повноліття, з огляду на продовження ним навчання, 24.06.2021 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у справі №293/904/21 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2021 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. На виконання цього рішення суду 14.09.2021 судом видано виконавчий лист №293/904/21, який звернуто до виконання та 17.02.2023 відкрито виконавче провадження №71007861.

Надалі, 25.04.2024 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у справі №293/2134/23 змінено розмір аліментів, встановлених рішенням від 18.07.2017 та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, аліментні зобов`язання боржника носили безперервний характер та змінювалися виключно в частині розміру та підстав їх нарахування, однак не припинялися, а право неповнолітньої дитини на утримання з боку батька залишалося чинним упродовж усього зазначеного періоду.

Відповідно до інформації, наданої Житомирським відділом державної виконавчої служби, після 23.08.2020 (дата досягнення повноліття старшою дитиною) за виконавчим провадженням №54465124 продовжували здійснюватися платежі, які в подальшому були враховані державним виконавцем при проведенні перерахунку в іншому виконавчому провадженні, а саме у виконавчому провадженні №71007861.

14.12.2025 державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження №71007861, при цьому до такого перерахунку були включені платежі, які здійснювались у межах виконавчого провадження №54465124 після 23.08.2020.

26.11.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №71007861 на підставі пункту 7 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, зі змісту відповіді органу державної виконавчої служби вбачається, що за період з 23.08.2020 по 03.02.2025 державним виконавцем здійснено зарахування платежів на загальну суму 90 846,75 грн, які фактично були віднесені не на погашення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а використані для формування показників відсутності заборгованості у виконавчому провадженні №71007861.

Таким чином, на думку заявника, державним виконавцем було поєднано два різних виконавчих провадження, які мають різний предмет виконання та різні підстави виникнення, що призвело до викривлення фактичного стану виконання судових рішень, оскільки рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2017 у справі №293/270/17 було встановлено обов`язок боржника сплачувати аліменти на утримання двох дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зазначене судове рішення передбачало єдиний сукупний розмір аліментів, визначений з урахуванням кількості дітей, а не припинення аліментних зобов`язань щодо кожної дитини окремо після досягнення повноліття старшою дитиною.

Заявник вважає, що після досягнення старшою дитиною повноліття державний виконавець був зобов`язаний не припиняти стягнення аліментів, а продовжити їх нарахування на користь неповнолітнього сина ОСОБА_3 з урахуванням пропорційного зменшення розміру аліментів відповідно до зменшення кількості дітей, на утримання яких здійснюється стягнення.

Натомість державний виконавець без будь-якого судового рішення та без звернення до суду за роз`ясненням способу виконання рішення фактично припинив стягнення аліментів на неповнолітню дитину за період з 23.08.2020 по 03.02.2025, що є грубим порушенням прав дитини та прямим втручанням у зміст судового рішення.

Державний виконавець не наділений повноваженнями самостійно змінювати зміст судового рішення, тлумачити його або визначати новий порядок його виконання. Єдиним допустимим варіантом дій у разі виникнення сумнівів щодо способу виконання рішення було звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

Фактичне припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину призвело до утворення заборгованості, позбавлення дитини належного матеріального забезпечення та порушення гарантованого законом обов`язку батька брати участь в утриманні своєї дитини.

Таким чином, на думку представника заявника, дії державного виконавця щодо ненарахування аліментів на неповнолітню дитину у період з 23.08.2020 по 03.02.2025; зарахування платежів між різними виконавчими провадженнями; винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71007861 за відсутності фактичного виконання рішення заявник вважає неправомірними та такими, що суперечать вимогам Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Сімейного кодексу України та порушують права дитини на належне утримання.

За захистом порушених прав заявниця звернулась до суду.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 17.02.2026 суд прийняв скаргу до розгляду та призначив судове засідання на 12 год. 30 хв. 03.03.2026 (а.с.138).

03.03.2026 суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, відклав розгляд справи на 14 год. 40 хв. 17.03.2026 та задовольнив клопотання представника заявниці про витребування з Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №54465124 (а.с.160).

17.03.2026 учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились. Представник заявниці адвокат Янчук М.О. через систему «Електронний суд» 16.03.2026 подав до суду заяву, в якій просить розгляд скарги проводити у його відсутності та під час розгляду скарги врахувати обставини зазначені в даній заяві, зокрема, те, що згідноматеріалів виконавчих проваджень та наданих Житомирським відділом державної виконавчої служби відповідей державним виконавцем було фактично припинено нарахування аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 після досягнення повноліття старшою дитиною - ОСОБА_4 , а саме з 23.08.2020. Такий підхід державного виконавця ґрунтується на помилковому тлумаченні резолютивної частини рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2017 у справі №293/270/17, яким визначено порядок стягнення аліментів на двох дітей.

Саме з метою усунення помилкового тлумачення рішення суду та забезпечення його належного виконання представник заявниці звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області із заявою про роз`яснення рішення суду від 18.07.2017. Ухвалою суду від 23.02.2026 у справі №293/270/17 у задоволенні заяви відмовлено, однак в ухвалі суд зазначив, що рішення є зрозумілим та не допускає різного тлумачення, а після досягнення повноліття старшою дитиною аліменти підлягають подальшому стягненню на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Незважаючи на очевидність змісту судового рішення та прямі приписи сімейного законодавства, державний виконавець фактично припинив нарахування аліментів на неповнолітню дитину у період з 23.08.2020 по 03.02.2025, що призвело до істотного викривлення обліку нарахованих та сплачених аліментів. Більше того, платежі, які здійснювалися у межах іншого виконавчого провадження, були неправомірно зараховані для формування показників відсутності заборгованості, що у подальшому стало підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

З вказаних підстав вимоги даної скарги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.168-175).

Представник Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Про день та час розгляду справи в суді повідомлений належним чином (а.с.164). Ухвала суду про витребування доказів не виконана.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що у провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебувало три цивільні справи за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , предметами розгляду яких були питання стягнення аліментів, зокрема:

справа №293/270/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів;

справа №293/904/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання;

справа №293/2134/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Із досліджених матеріалів цивільної справи №293/270/17 встановлено наступне.

Рішенням від 18.07.2017 суд позов задовольнив частково та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.03.2017 і до повноліття старшої дитини. Рішення набрало законної сили 29.07.2017 (а.с.40-41).

09.08.2017 державним виконавцем Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області Шмаюном І.В. на підставі заяви ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54465124 (а.с.50).

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №293/904/21 встановлено, що рішенням суду від 24.06.2021 суд ухвалив стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2021 і до закінчення (припинення) навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Виконавчий лист про стягнення аліментів по даному рішенню видано 14.09.2021.

Головним державним виконавцем Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Крученюком А.С. 26.11.2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №293/904/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2021 і до закінчення (припинення) навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, ВП №71007861. Виконавче провадження закінчено у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, а саме закінчення терміну навчання.

Із досліджених матеріалів цивільної справи №293/2134/23 встановлено наступне.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.04.2024 змінено розмір аліментів, встановлених рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2017 у справі №293/270/17.Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісяця, з урахуванням індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. Стягнення аліментів за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2017 у справі 293/270/17 припинити. Рішення набрало законної сили 07.06.2024.

28.06.2024 позивач отримала виконавчий лист.

Разом з тим, матеріали цивільної справи №293/2134/23 не містять відомостей про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про зміну розміру аліментів.

Із повідомлення Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 05.02.2026 № 19.5/8/8/2026/17226 на запит ОСОБА_1 (а.с. 111) вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №71007861 з примусового виконання виконавчого листа №293/904/21, виданого 14.09.2021 Черняхівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2021 і до закінчення (припинення) навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

17.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

14.11.2025 державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по вищевказаному виконавчому провадженню, та враховано платежі по ВП №54465124, які здійснювались після 23.08.2020.

26.11.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, у повідомленні вказано, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17, виданого 02.08.2017 Черняхівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.03.2017 року і до повноліття старшої дитини.

По вказаному виконавчому провадженню стягнення згідно виконавчого листа мало відбуватись починаючи з 16.03.2017 до повноліття старшої дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак після вказаної дати відбувались стягнення по період до 03.02.2025, та за вказаний період було перераховано суму відповідних платежів в рахунок аліментів в розмірі 90846 грн 75 коп. зарахована як сплата аліментів за виконавчим провадженням №71007861 (а.с.129-130).

Не погоджуючись з діями державного виконавця щодо: ненарахування аліментів на неповнолітню дитину у виконавчому провадженні №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17, у період з 23.08.2020 по 03.02.2025; зарахування платежів між різними виконавчими провадженнями; винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71007861 за відсутності фактичного виконання рішення, адвокат Янчук М.О. звернувся з вказаною скаргою до суду.

Окрім того, 13.02.2026 адвокат Янчук М.О., звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою, за змістом якої просив роз`яснити рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2017 у справі №293/270/17 в частині його виконання після досягнення повноліття старшою дитиною, а саме: чи підлягає продовженню стягнення аліментів на користь молодшої неповнолітньої дитини після досягнення повноліття старшою дитиною відповідно до положень статті 183 СК України, за відсутності нового судового рішення про зміну розміру аліментів.

23.02.2026 суд відмовив ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз`яснення рішення. Разом з тим, в ухвалі суд, посилаючись на вимоги ч.2 та 3 ст.183 СК України, зазначив, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (а.с.150-151).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У контексті правової природи оскарження розрахунку заборгованості зі сплати аліментів як складової виконання судового рішення - завершальної стадії судового провадження (стаття 1 ЗУ «Про виконавче провадження»), судова практика виходить з того, що такий розрахунок підлягає судовому контролю. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, зазначила, що скарга на дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, подана до суду, який видав виконавчий документ, розглядається за правилами цивільного судочинства у порядку контролю за виконанням судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2022 року у справі №308/263/20 також висловив усталену правову позицію, згідно з якою спори щодо визнання незаконним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів підлягають розгляду в межах процедури судового контролю за виконанням рішень, а заінтересована особа вправі обирати форму захисту - подати скаргу на дії виконавця або пред`являти позов на загальних підставах.

Відповідно до змісту ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Виходячи з вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

V.МОТИВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Житомирському ВДВС перебувало виконавче провадження №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17, виданого 02.08.2017 Черняхівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.03.2017 року і до повноліття старшої дитини.

Із повідомлення Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України встановлено, що по вказаному виконавчому провадженню стягнення згідно виконавчого листа мало відбуватись починаючи з 16.03.2017 до повноліття старшої дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак після вказаної дати відбувались стягнення по період до 03.02.2025, та за вказаний період було перераховано суму відповідних платежів в рахунок аліментів в розмірі 90846 грн 75 коп., яка зарахована як сплата аліментів за виконавчим провадженням №71007861 (а.с.129-130).

Суд не погоджується з такими діями державного виконавця, з огляду на наступне.

Так, в рішенні суду від 18.07.2017 визначено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.03.2017 і до повноліття старшої дитини.

Тобто, в даному випадку суд вирішив стягувати аліменти на кожну дитину в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з положень ч.3 ст.183 СК України у разі досягнення повноліття старшою дитиною та відсутності нового судового рішення про зміну розміру аліментів, з боржника підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, яка не досягла повноліття в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, не зважаючи на припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Отже, з 23.08.2020 - станом на момент досягнення повноліття старшої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відсутності нового судового рішення про зміну розміру аліментів, з боржника підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг повноліття в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, незважаючи на припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Разом з тим, як встановлено з рішення суду від 25.04.2024 у цивільній справі №293/2134/23 змінено розмір аліментів, встановлених рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2017 у справі №293/270/17.Зокрема, постановлено стягнення аліментів за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2017 у справі 293/270/17 припинити. Рішення набрало законної сили 07.06.2024.

З аналізу норм чинного законодавства та встановлених спірних правовідносин, на думку суду, державний виконавець у межах виконавчого провадження №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17, виданого 02.08.2017 Черняхівським районним судом Житомирської області, повинен був продовжувати стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до набрання рішення суду у справі №293/2134/23 законної сили, тобто до 06.06.2024.

У повідомленні від 05.02.2026 № 19.5/8/8/2026/17226 в.о. начальника Житомирського ВДВС у Житомирському район Житомирської області зазначає, що після досягнення повноліття старшою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 23.08.2020 у виконавчому провадженні №54465124 з вказаної дати відбувались стягнення аліментів до 03.02.2025 в розмірі 90846 грн 75 коп. Однак, дані аліменти за цей період перераховані в рахунок аліментів за виконавчим провадженням №71007861, тобто на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець у виконавчому провадженні №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17 зобов`язаний був не припиняти нарахування аліментів, а продовжувати їх стягнення на користь неповнолітньої дитини до набрання законної сили рішення у справі №293/2134/23.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що: "завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим".

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року).

Державним виконавцем Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не спростовано доводів ОСОБА_1 , викладених у скарзі, та не надано жодних письмових пояснень для доведення правомірності своїх дій при здійсненні розрахунків у спірних виконавчих провадженнях.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне визнати дії державного виконавця щодо ненарахування та нестягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах виконавчого провадження №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17, виданого 02.08.2017 Черняхівським районним судом Житомирської області, за період з 23.08.2020 по 06.06.2024, у зв`язку з наявністю нового судового рішення від 25.04.2024 у справі №293/2134/23 про зміну розміру аліментів та зобов`язати державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України здійснити стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.08.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В зв`язку з цим скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-261, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ,на дії державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо ненарахування та нестягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах виконавчого провадження №54465124 з примусового виконання виконавчого листа №293/270/17, виданого 02.08.2017 Черняхівським районним судом Житомирської області, за період з 23.08.2020 по 06.06.2024.

Зобов`язати державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби здійснити стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах виконавчого провадження №54465124 з 23.08.2020 по 06.06.2024 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст складено та підписано 23.03.2026.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО