ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №489/953/26
Провадження №2/477/1074/26
16 березня 2026 року до Вітовського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду для розгляду за визначеною підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування витрат на придбання та поліпшення майна.
Після проведення авторозподілу цивільну справу було передано мені, як головуючому у справі, для розгляду.
Одним із відповідачів у справі є ОСОБА_2 суддя Інгульського (раніше Ленінського) районного суду м. Миколаєва, який, ймовірно, з мотивів особистої неприязні протягом останнього року тричі звертався зі скаргами до Вищої ради правосуддя (К-698/24/7-25 від 13.03.2025 року, К-1728/17/7-25 від 02.05.2025 року, 887/0/24-26 від 19.02.2026 року), оскільки мною, як головуючим, у цивільній справі № 477/1298/20 за позовом ОСОБА_4 (яка є матір`ю відповідача ОСОБА_2 ) до ОСОБА_5 про припинення права власності шляхом виплати грошової компенсації та визнання права власності на житловий будинок, було ухвалене рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог та у мотивувальній частині рішення зазначені як недобросовісні дії позивача, які полягали у штучному суттєвому погіршенні свого житлового становища, так і вчинення дій безпосередньо відповідачем ОСОБА_2 щодо умисного пошкодження спірного майна з метою зниження його вартості та зменшення суми компенсації відповідачу. Рішення набуло законної сили, хоча у справі подавались апеляційні та касаційні скарги як з боку позивача та і безпосередньо ОСОБА_2 .
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.
Визначення в Конвенції цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1) чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.
Під час провадження у справі та її вирішення ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи.
Бангалорськими принципами поведінки суддів визначено, що обов`язок судді полягає не лише у винесенні справедливого і об`єктивного рішення, але й у тому, щоб винести його таким чином, щоб виключити будь-які сумніви в справедливості і неупередженості цього рішення, а також у чесності і непідкупності судді.
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово звертався до Вищої ради правосуддя зі скаргами щодо начебто вчинення мною, суддею ОСОБА_6 , дисциплінарного проступку при розгляді справ у яких він навіть не був учасником справи, хоча вказана обставина не є самостійною підставою для відводу судді від розгляду справи, разом з тим як у сторін, так і у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді і будь-яке ухвалене мною рішення буде сприйматись, як упереджене та необ`єктивне.
Таким чином для виключення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи, приходжу до висновку про необхідність заявити про самовідвід у цивільній справі №489//953/26.
Суддя В.В.Полішко
17 березня 2026 року