Справа № 510/280/25
Провадження № 2/510/926/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія актового запису про народження ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копія актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.01.2025р. про склад сім`ї ОСОБА_5 на день його смерті; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.01.2025р. про склад сім`ї ОСОБА_10 на день її смерті; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ; копія акту від 19.06.1969р. про відвід земельної ділянки під житлову забудову; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 12.06.1969р. №48 про відведення земельної ділянки під житлову забудову; копія договору забудови від 10.11.1969р. № 2335; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 10.02.1989р. «Про затвердження акту введення до експлуатації житлового будинку»; копія висновку від 10.08.1989р. про реєстрацію домоволодіння; копія довідки Ренійського БТІ про право власності ОСОБА_5 на житловий будинок; копія звіту експерта від 17.01.2025р. про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку; копії постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2025р.; копія протоколу опитування особи ОСОБА_11 за її згодою від 03.02.2025р.; копія протоколу опитування особи ОСОБА_12 за її згодою від 03.02.2025р.; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 13.02.2026р.; копія заяви ОСОБА_10 від 11.09.2009р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ; копія заяви ОСОБА_10 від 18.08.2009р.; копія витягу від 11.09.2009р. зі Спадкового реєстру; копія витягу від 11.09.2009р. зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори); копія витягу від 11.09.2009р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 11.02.2026р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 11.02.2026р. ( спадкової справи після смерті ОСОБА_10 не заводилась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі у справі являються дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , відповідачка приходиться онукою нині померлим.

За життя ОСОБА_5 (батькові позивачів у справі) належало наступне майно:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , - на підставі договору забудови від 10.11.1969р. № 2335.

На випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно житловий будинок. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були його дружина та діти. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини дружина померлого ОСОБА_10 звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява від 11.09.2009р. про прийняття спадщини, подана нотаріусу. Діти померлого на день смерті батька мешкали разом із ним, однак, до нотаріуса із відповідними заявами не звернулись, спадщину не прийняли.

Отже, після смерті ОСОБА_5 матір позивачів прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак не переоформила її на своє ім`я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачів ОСОБА_10 . З урахуванням прийнятої неї після смерті чоловіка спадщини їй за життя належав житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

На випадок смерті ОСОБА_10 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 були її діти сторони у справі.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачі не звернулись до нотаріальної контори із заявами про її прийняття за законом. Однак, на день смерті матері вони мешкали разом із нею за однією адресою, вели спільне господасртво, доглядали за нею. ОСОБА_3 на день смерті бабусі також мешкала разом із нею, однак, спадщину не прийняла, на неї не претендує.

Отже, після смерті ОСОБА_10 позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тобто, кожному з них стало належати по 1/2 частці житлового будинку , що належав ОСОБА_10 .

Незважаючи на беззаперечне прийняття позивачами спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в них відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Перешкодою в оформленні спадщини також є і те, що матір позивачів за своє життя не переоформила на себе спадщину, яку прийняла після смерті свого чоловіка.

Необхідні нотаріусу оригінали документів позивачі надати не можуть у зв`язку із втратою їх спадкодавцем.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_10 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, як на об`єкт спадщини, можуть звернутися тільки спадкоємці.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_10 і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї в рівних частках за кожним із них, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка її не прийняла та весь цей час на неї не претендувала.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їхні доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачі у справі являються спадкоємцями за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері позивачі до нотаріальної контори із відповідними заявами не звертались. Як зазначили позивачі, після смерті матері у них були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивачі не мають можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину фактично, оскільки їхня воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігають копії правовстановлюючих документів на житловий будинок, розпоряджуються щодо його цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України - після смерті ОСОБА_10 , із якою спільно мешкали до її смерті та продовжують мешкати у спадковому будинку та володіти спадковим майном після смерті своєї матері.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачі являються суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їхні вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: - НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-на частку житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_10 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (рахується оформленим за ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-на іншу частку житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_10 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (рахується оформленим за ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вячеслав ДУДНИК