Справа № 212/2653/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу у складі: суддя Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Мєхтієвої А.Е., за участі представника відповідача Кірюшина А.А. в режимі відео конференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2025 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором №100161859 в розмірі 24992,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3592,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн. сума заборгованості за комісією.

В обґрунтування позову зазначив, що 06 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було укладено Кредитний договір №100161859. ТОВ «МІЛОАН» надало клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідач вимог вказаного Договору не виконала. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24992,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3592,00 грн.сума заборгованості за відсотками, 1400,00 грн. заборгованість за комісією.

11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25 квітня 2024 року представником відповідача Кірюшиним А.А. подано відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що Позивачем разом із позовною заявою, не надано належних доказів, на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме не доведено факт укладення Кредитного договору, перерахування Позивачем Відповідачу коштів за Кредитним договором, наявність будь-якої заборгованості Відповідача перед Позивачем. Усі твердження Позивача вважає надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб`єктивних міркуваннях Позивача, та не доведені документально. Вважає, що Кредитний договір є неукладеними, оскільки: Кредитний договір не містить письмової згоди сторін на підписання вказаного договору за допомогою факсимільного відтворення підпису. Позивач не вказує на чиє ім`я була емітована вказана карта, яким банком та її строк дії. Кредитний договір не містить інформації про те на яку саме платіжну картку було здійснено таке перерахування та не зазначено її номер.

Крім того позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором надано договір факторингу від 16.07.2024 №16072024. Однак, даний договір факторингу суду наданий не у повному обсязі, а саме: після аркушу під № 3, який закінчується п. 2.2.2., слідує аркуш під № 9, який розпочинається п. 9.3. А тому, сторона Відповідача стверджує, що договір факторингу є недопустимим доказом у справі, оскільки останній наданий суду не в повному обсязі. Також, на підтвердження переходу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернень боргів» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 16.07.2024 № 16072024, однак зазначений акт також містить незавершені речення та пусті строчки. Реєстр прав вимог боржників до договору факторингу, який є його невід`ємною частиною, суду першої інстанції надано не було. Натомість суду наданий витяг з реєстру прав боржників до договору факторингу від 16.07.2024 № 16072024, який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ «Мілоан», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

26 травня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування письмових доказів.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

В судовому засіданні представник відповідача Кірюшин А.А. позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Судом встановлено, що 06 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №100161859, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 90 днів.

16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 24992,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20 000 грн 00 коп, суми заборгованості за відсотками у розмірі 3592 грн, заборгованості за комісією 1400 грн.

Згідно з частинами першої, четвертої статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив про те, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Проте, наявня в матеріалах справи копія договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року не містить всіх сторінок договору, що позбавляє суд дослідити їх зміст у повному обсязі та встановити дійсні умови вказаного договору, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №100161859 від 06.02.2022 року укладеними між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , а тому позивач не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаним правочином.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» оплати за договорами факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року.

Отже, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за правочином, який є предметом розгляду у даній справі.

Частинами першою - третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись з позовом до суду, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої позовні вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом з поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування, просив розглянути справу у їх відсутність.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з вищевикладеним, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 14-16, 610-612, 623, 625, 629, 1054-1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 18, 77-81, 259, 263-265,280-281 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16.03.2026 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт