Справа № 462/6850/25 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/811/3258/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 09 вересня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оголошення фізичної особи померлою, -

в с т а н о в и в:

04 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук М.Р. звернувся до суду з заявою, в якій просив оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 50 від 07.09.1995), який проживав за адресою АДРЕСА_1 померлим під час участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, при захисті Батьківщини під час виконання бойового завдання; визнати ІНФОРМАЦІЯ_2 датою смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місцем смерті - населений пункт Торецьк, Донецької області, Україна.

Оскаржуваною ухвалою у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оголошення фізичної особи померлою відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначив, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не врахував відсутність передбачених ст. 186 ЦПК України підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі. Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, встановивши обставини, які не підлягали встановленню на даній стадії цивільного процесу. При цьому, оцінюючи наведені в заяві доводи та долучені до неї документи, суд не врахував акт службового розслідування, в якому міститься інформація про наявність свідків загибелі ОСОБА_5 , про що було повідомлено засобами радіозв`язку на місці події. Зазначений акт не оскаржувався, не визнаний недійсним, а відтак є належним доказом на підтвердження поданої ОСОБА_1 заяви про оголошення ОСОБА_5 померлим.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду суду першої інстанції.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 скаргу підтримала з підстав, наведених у них, просила скаргу задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення особи померлою, в якій просила оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті Торецьк Донецької області під час участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, захистом Батьківщини під час виконання бойового завдання.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, суд першої інстанції виходив з того, що з 07 серпня 2024 року Торецька міська територіальна громада Бахмутського району Донецької області віднесена до території активних бойових дій, на яких функціонують державні інформаційні ресурси, а відтак відлік встановленого у ч. 2 ст. 46 ЦК України строку ще не розпочався, тому звернення з заявою про оголошення померлим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є передчасним.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Звертаючись до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, як на підставу для оголошення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим ОСОБА_1 покликалася на те, що з моменту його зникнення безвісти за обставин, що безпосередньо загрожували життю останнього, минуло більше шести місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22, оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Таким чином, за необхідності встановлення зазначених вище обставин лише в ході розгляду заяви про оголошення фізичної особи померлоюпо суті, після дослідження усіх наявних у матеріалах справи доказів та надання їм оцінки в порядку ст. 89 ЦПК України, можливо дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для її задоволення.

Разом з тим, оцінивши наведені в заяві доводи та долучені до неї докази, суд дійшов висновку про передчасність поданої ОСОБА_1 заяви у зв`язку з недотриманням нею строків для звернення з такою та, застосувавши аналогію закону, дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Так, підстави для відмови у відкритті провадження у справі передбачені статтею 186 ЦПК України.

Згідно ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; 3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим; 5) є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд, зіславшись на передчасність поданої ОСОБА_1 заяви, без з`ясування дійсних обставин справи відмовив у відкритті провадження у справі за відсутності передбаченої ст. 186 ЦПК України підстави для такої відмови.

При цьому, передбачених статтею 186 ЦПК України підстав для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду скарги має право скасувати справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 09 вересня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 березня 2026 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра