Справа № 496/5901/25
Провадження № 2/496/740/26
17 березня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря судового засідання Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку суброгації,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача суму відшкодування шкоди в розмірі 159 825 грн. та судові витрати.
22.09.2020 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернувся ОСОБА_2 з заявою про виплату страхового відшкодування №15/04/9.01/2860-20 в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 23.09.2020 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» згідно з договором страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту № 7132 від 23.09.2020, виходячи з рахунку №00210920 від 21.09.2020, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 159 825,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4012 від 23.09.2020. Таким чином, ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», здійснивши виплату страхового відшкодування, заміняє собою страхувальника в його вимогах до осіб, відповідальних за завдані збитки.
У зв`язку з вищевикладеним, маючи намір вирішити дане питання в досудовому порядку Позивач листом вих. № 15/04/8/2/1235-25 від 28.08.2025 року звернувся до відповідача з проханням сплатити на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» відшкодування шкоди, яке станом на написанні даної позовної заяви знаходиться у відділені укрпошти за місцем проживання відповідача.
Відтак, позивач звернувся у порядку цивільного судочинства до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2020 року о 17:30 год. в м. Одесі в Суворовському районі, по вул. Київське шосе з боку вул. Хімічна в напрямку а.д. Об`їзд м. Одеса здійснював рух мотоцикл YAMAHA, р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який напроти буд. 10 - з. вул. Київське шосе допустив наїзд па пішохода ОСОБА_1 , яка перебігала проїзну частину у невстановленому місці з право на ліво за ходом руху мотоцикла. В результаті ДТП, пішохід отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги, та перелому тазу. Доставлена та госпіталізована до МКЛ №1 в м. Одеса.
22.09.2020 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «СК «Віді Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування, долучивши рахунок на сплату №00210920 від 21.09.2020 року на суму 166 825 грн.
Відповідно до звіту №1870V з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику мотоцикла Yamaha YZR-R1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, вартість нематеріальних збитків нанесених об`єкту оцінки мотоцикл Yamaha YZR-R1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску власник ОСОБА_2 , дійсна станом на дату оцінки із застосуванням витратного та порівняльного підходу з метою використання результатів оцінки для, проведення страхових виплат, прийняття власником майнових рішень становить 166232,88 грн.
Згідно зі страховим актом №7132 від 23.09.2020 року було прийнято рішення про виплату страхового платежу у розмірі 159 825 грн.
Згідного з платіжним дорученням №4012 від 23.09.2020 року ТОВ «Мото Трейдинг» виплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 159 825 грн.
28.08.2025 року стороною позивача було направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 вимогу про відшкодування шкоди на рахунок ТдВ «СК «Віді Страхування».
Відповідно до перевірки статусу відстеження, станом на 03.09.2025 року, 02.09.2025 воно прибуло до відділення в с. Усатове.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»).
Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування є передача страхувальником страховику за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Виходячи із наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Перехід права вимоги до страховика фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Таким чином, перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України є суброгацією.
При суброгації до страховика переходить вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування.
Відповідно до ст. 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Згідно з частиною другою ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини другої ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, покладається саме на учасників справи.
Однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
В силу приписів ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.
Верховний Суд у Постанові від 15.10.2020 вказав: факт виплати страховиком страхового відшкодування зумовив виникнення в нього відповідних прав в порядку суброгації до особи, відповідальної за збитки в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування».
У справі, що розглядається, після виплати страхового відшкодування позивач набув прав кредитора у деліктному зобов`язанні.
Враховуючи те, що ТдВ «Страхова компанія «Віді - Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 159 825 грн., а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування завданої шкоди, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 159 825 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 76, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 281-283, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку суброгації, - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.В. Шаньшина