УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 рокуСправа № 495/2447/26
Номер провадження 2-з/495/13/2026

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. розглянувши заяву адвоката Каланжова Владислава Івановича в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №495/2447/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2026 року адвокат Каланжов В.І. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Одночасно, позивач адвокат Каланжов В.І. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на спірне майно сторін, а саме:

- транспортний засіб PEUGEОT 207, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см2, державні номери: НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , 1989 року народження, заборонивши будь-яке відчуження вказаного транспортного засобу та проведення реєстраційних дій сервісними центрами МВС відносно вказаного транспортного засобу.

В обґрунтування заяви адвокат Каланжов В.І. вказує, що наразі дане авто марки PEUGEOT 207, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см2, який зареєстровано на ім`я чоловіка позивача ОСОБА_2 , 1989 року народження, - повністю перебуває у власності, користуванні та володінні відповідача.

Крім того, наразі в Україні триває повномасштабне вторгнення рф та автомобіль може бути знищений, та у разі якщо відповідач відчужить його на користь іншої особи, то позивач навіть не зможе отримати компенсацію за її пошкодження та знищення.

До того, існує реальний ризик продажу спірного автомобілю, оскільки відповідач виклав на сайт «www.auto.ria.ua» оголошення щодо продажу автомобілю за 5 000 доларів США.

Отже, на даний момент існує реальний ризик, що рішення по справі може бути нереалізованим, у разі задоволення позовних вимог через те, що автомобіль може бути відчужений на користь інших осіб.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно наявних в матеріалах справі відомостей транспортний засіб марки PEUGEOT 207, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см2, який зареєстровано на ім`я чоловіка позивача ОСОБА_2 , 1989 року народження, - повністю перебуває у власності, користуванні та володінні відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.6 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно ч.10 ст.153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно ч.2 ст.157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно Постанови Верховного Суду від 23.12.2020 року у справі № 756/2609/20, провадження № 61-11479св20:

«Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18(провадження №14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Судом встановлено, що до суду звернувся адвокат Каланжов В.І. в інтересах позивача ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, в якій прохали накласти арешт на транспортний засіб PEUGEОT 207, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см2, державні номери: НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , 1989 року народження, заборонивши будь-яке відчуження вказаного транспортного засобу та проведення реєстраційних дій сервісними центрами МВС відносно вказаного транспортного засобу, оскільки у випадку відчуження відповідачем спірного майна, позивач не матиме можливості реалізувати своє право, а отже виконання рішення суду за позовом стане неможливим і звернення з позовом про стягнення таких коштів стане утрудненим.

Представник позивача просить накласти арешт на спірний автомобіль, при цьому претендує лише на частку зазначеного автомобілю.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованим та доведеним позивачем необхідність накладення арешту на майно, однак лише на частку такого майна, яке оспорюється позивачем.

За таких даних, вимога представника позивача щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Каланжова Владислава Івановича в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №495/2447/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину транспортного засобу PEUGEОT 207, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1598 см2, державні номери: НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , 1989 року народження, заборонивши будь-яке відчуження вказаного транспортного засобу та проведення реєстраційних дій сервісними центрами МВС відносно вказаного транспортного засобу.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі до відома, Територіальному сервісному центру МВС №5143, який розташований за адресою: Одеська область місто Білгород-Дністровський вулиця Гагаріна будинок 4 - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від оскарження ухвали і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя Віталій МИШКО