ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/521/26 Справа № 199/4617/25 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Гапонова А.В., Красвітної Т.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №199/4617/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Омельченка Євгена Володимировича на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Богун О.О.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог АТ «Акцент-Банк» посилається на те, що 19 вересня 2023 року, ОСОБА_1 уклала з АТ «Акцент Банк» кредитний договір №АВН0СТ29593403, щодо надання кредиту в розмірі 60 000 грн.

На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 55% на 60 місяців на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві.

У відповідності до п.п.3-5 кредитного договору (заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 60 000 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 18 вересня 2028 року, терміном на 60 місяців.

Згідно з п.6 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 55% річних. Відповідно до п.7, позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0.00 грн.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 07 квітня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 88628,58 грн., із яких: заборгованість за кредитом 58420,08 грн.; заборгованість за відсотками 30208,50 грн.; штрафи - 00,00 грн.

На вимоги позивача відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється.

У зв`язку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ29593403 від 19 вересня 2023 року, яка утворилася станом на 07 квітня 2025 року у сумі 88628,58 грн., із яких: заборгованість за кредитом 58420,08 грн., заборгованість за відсотками 30208,50 грн.; та судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2025 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ29593403 від 19 вересня 2023 року станом на 07 квітня 2025 року у розмірі 58420,08 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1596,74 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, представник АТ «Акцент-Банк» - адвокат Омельченко Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржене рішення в частині відмовлених позовних вимог ухвалене з порушенням матеріального права, не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд помилково послався на відсутність в анкеті-заяві процентної ставки та інших суттєвих умов кредиту, паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору та відповідачем не підписано Умови та Правила і не є частиною кредитного договору.

Кредитний договір №АВН0СТ29593403 від 19 вересня 2023 року підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису. Свою згоду на використання електронного підпису відповідач надала у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Таким чином, 19 вересня 2023 року відповідачем підписаний кредитний договір №АВН0СТ29593403, з усіма суттєвими умовами кредиту відсоткова ставка, строк кредитування, розмір кредиту.

У зв`язку з чим просив рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2025 року скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог АТ Акцент-Банк в повному обсязі. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, 19 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Акцент Банк» кредитний договір №АВН0СТ29593403, щодо надання останній кредиту в розмірі 60 000 грн.

У порушення умов кредитного договору, відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 07 квітня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 88628,58 грн., із яких: заборгованість за кредитом 58420,08 грн.; заборгованість за відсотками 30208,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № АВН0СТ29593403 від 19 вересня 2023 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованою до стягнення є сума заборгованості з фактично отриманого позичальником кредиту у розмірі 58420,08 грн., заборгованість за відсотками є недоведеною, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття відповідачем умов і тарифів кредитування.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі танадати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022року у справі № 757/40395/20.

Встановлено, 19 вересня 2023 року між АТ «Акцент Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №АВН0СТ29593403 шляхом підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка».

На підставі Заяви про надання послуги «Швидка готівка» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 55 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Заяві.

Відповідно до пунктів 3-5 кредитного договору мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 60000 грн; строк кредиту 60 місяців до 18 вересня 2028 року включно.

Згідно пункту 6 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 55 % річних.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору, що підтверджується меморіальним ордером № TR.32633348.42578.65455 від 19 вересня 2023 року.

Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» в розділах «3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» та «4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки на рівні 55 % річних, та вказаний документ містить дату 19 вересня 2023 року і електронний підпис ОСОБА_1 .

В порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого позивач нарахував заборгованість станом на 07 квітня 2025 року у розмірі 88628,58 грн., із яких: заборгованість за кредитом 58420,08 грн.; заборгованість за відсотками 30208,50 грн.

Банківська виписка за період з 19 вересня 2023 року по 06 квітня 2025року та розрахунок заборгованості містять інформацію про те, що ОСОБА_1 користувалась карткою Банку.

Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Акцент-Банк», не довела відсутність заборгованості.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 30208,50 грн. підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції слід змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ29593403 від 19 вересня 2023 року станом на 07 квітня 2025 року у розмірі 88628,58 грн., із яких: заборгованість за кредитом 58420,08 грн.; заборгованість за відсотками 30208,50 грн.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6964,40 грн. (2422,40 грн. за подачу позовної заяви + 4542 грн. за подачу апеляційної скарги).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича задовольнити частково.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2025 року у справі №199/4617/25 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () за кредитним договором №АВН0СТ29593403 від 19 вересня 2023 року станом на 07 квітня 2025 року у розмірі 88628 (вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 58 коп., із яких: заборгованість за кредитом 58420,08 грн.; заборгованість за відсотками 30208,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () 6964 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 40 коп. судового збору».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2026 року.

Судді: