У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"23" березня 2026 р. Справа № 597/388/26

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г, розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання фізичної особи загиблою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Тернопіль, причина загибелі ракетний обстріл. Метою звернення є отримання свідоцтва про смерть згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Цивільний процесуальний кодекс України розрізняє наступні процедури:

-встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України);

-встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку, надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п.9 ч.1 ст.315 ЦПК України);

-встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України (ст.317 ЦПК України);

-оголошення фізичної особи померлою (ст.46 ЦК, ст.ст.305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Заявник зазначає, що відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України, особа, що пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В заяві про встановлення факту загибелі (смерті) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник посилається на ч.1 ст.305 ЦПК України, відповідно до якої заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за її місцезнаходженням.

Також в заяві заявник зазначає, що відповідно до ч.2 ст.293, ст.315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме смерті особи у певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Разом з тим, заявник просить встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Тернопіль, причина загибелі ракетний обстріл.

Наведені вище обставини позбавляють суд можливості визначити, який саме спосіб захисту обрав заявник при зверненні до суду з даною заявою.

Крім того, заявник зазначає, що подія мала місце в м.Тернопіль та останнє місце мешкання загиблої ОСОБА_2 м.Тернопіль, то підсудність справи буде Тернопільський міськрайонний суд, однак заяву подано до Заліщицького районного суду Тернопільської області.

Відповідно до ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вимоги до заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (про визнання особи померлою) встановлені у ст.306 ЦПК України.

З огляду на викладене, заявнику необхідно конкретизувати правову підставу звернення до суду та звернутись до суду із відповідною заявою, яка відповідає вищевказаним вимогам закону, з врахування підсудності відповідної заяви.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено можливість розгляду судом справ про встановлення факту смерті особи у певний час. При цьому, підставою для звернення до суду є неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, а також вказати вірну заінтересовану особу.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦС зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Отже, передумовою для звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи, після одержання відмови органу РАЦСу у реєстрації факту смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Заявник не надав відмови органу РАЦСу у реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, як вбачається з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №ВГ/В0 від 27.01.2026, ОСОБА_2 зникла на території бойових дій (під час воєнних дій).

Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Саме на вказану законодавчу норму посилається заявник у заяві.

Відповідно до ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що Глава 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ЦПК України, не містить норм, що регулюють наслідки недотримання форми та змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку за можливе застосувати аналогію закону та відповідно до статті 185 ЦПК України, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання фізичної особи загиблою, залишити без руху.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, заяву слід залишити без руху і надати заявнику строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме звернутися до суду із заявою, яка відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання фізичної особи загиблою, залишити без руху.

Надати заявнику строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ