Справа № 136/1790/25
провадження № 2/136/663/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 березня 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шпортун С.В.

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , обґрунтовуючи підставність позову тим, що 14.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі Позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА») та ОСОБА_1 (далі Позичальник, Відповідач) укладено Договір № 436333-КС-001 про надання кредиту (далі Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався їх повернути та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором, сторонами узгоджено розмір відсотків за користування кредитом, комісії, строк кредитування.

ТОВ «БІЗПОЗИКА свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику грошові кошти в обумовленому розмірі шляхом перерахування на банківську картку відповідача.

Водночас позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови взятих на себе зобов`язань та допустила заборгованість станом на 04.09.2025 року в розмірі 23 054,70 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 12 090,20 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 964,50 грн. - сума прострочених платежів за комісією, які у добровільному порядку не сплачує, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не подала.

Ухвалою суду від 24.09.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію на підтвердження факту випуску банківської картки № НОМЕР_1 та відкриття під неї відповідного банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 ; виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 14.11.2021 (дата видачі кредиту) по 01.05.2022 року дата закінчення терміну кредитування.

У визначений судом строк відповідач відзиву не надала, не надала заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в позові просив про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач не з`явилась у судове засідання, будучи повідомленою про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки не повідомила, відзиву у встановлений судом строк не подала.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності сторін спору на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14.11.2021 ОСОБА_1 виявила намір на отримання грошових коштів у кредит отримавши пропозицію та прийнявши (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 436333-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.12-15).

14.11.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 436333-КС-001 про надання кредиту (а.с.24,25), відповідно до якого сторони узгодили, що кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів та Договором про надання кредиту. Тип Кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 0,86295000, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 1 500,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 10 000,00 грн. Термін дії Договору: до 01.05.2022 р. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 21 960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3563,71 процентів.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано до позову Паспорт споживчого кредиту (а.с17,18), який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Відповідно до Візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 436333-КС-001 (а.с.16), детально визначено час, дата вчинення дій та їх послідовність як товариства так і клієнта, опис їх дій.

Відповідно до платіжного документу (а.с.23), ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування 14.11.2021 на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 , котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

Факт передачі грошових коштів підтверджується інформацією наданою на виконання ухвали суду від АТ "Універсал Банк" відповідно до якої картка № НОМЕР_1 відкрита на ім`я ОСОБА_1 (а.с.63).

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_1 з 14.11.2021 по 01.05.2022 (а.с.65-79) підтверджено зарахування грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження розміру заборгованості відповідача перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» позивачем надано розрахунок заборгованості за Договором № 436333-КС-001, відповідно до якого станом на 31.07.2025 року вона складає 23 054,70 грн., що складається з яких: 10 000,00 грн. - сума прострочених платежівпо тілу кредиту; 12 090,20 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 964,50 грн. - комісія (а.с.27-34).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статтею 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується, зокрема, Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно- цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2-383/2010 (провадження N 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів.

Доказів недійсності зазначеного вище договору матеріали справи не містять.

За таких обставин, у співставленні до наданих суду доказів у контексті правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, отримання кредиту позичальником та користування грошовими коштами.

Суд звертає увагу, що відповідач була обізнана з розглядом цивільної справи, повідомлялась в установленому порядку, але жодним чином не висловила своєї позиції за вимогами до неї банку про стягнення кредитної заборгованості, не заперечила укладення договору з позивачем, отримання кредитних коштів на картковий рахунок, розміру нарахованої заборгованості.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору із відповідачем, оскільки усі умови прямо передбачені в документах, що складають у сукупності кредитний договір, які безпосередньо підписані позичальником, також доведено порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за таким договором.

Суд погоджується із розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки розмір кредиту було узгоджено, проценти нараховані в межах строку кредитування, комісія обумовлена у договорі нараховна в розмірі та на умовах узгодженому сторонами, відповідачем контр розрахунку не надано, а іншого не встановлено.

Приймаючи до уваги невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а оскільки позов задоволено у повному обсязі, то витрати у вигляді сплаченого позивачем при звернення до суду судового збору суд присуджує із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 13, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 436333-КС-001 про надання кредиту від 14.11.2021 в розмірі 23 054 (двадцять три тисячі п`ятдесят чотири) гривні 70 копійок, яка складається з: 10 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 12 090,20 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 964,50 - комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники цивільного процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, Київської області, ЄДРПОУ - 41084239);

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ., РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН