УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

справа № 554/11186/22

провадження № 61-2976ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 травня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 травня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить частково скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити первісний позов у повному обсязі.

Касаційна скарга не може бути прийнята та вирішено питання про відкриття провадження, оскільки всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у повному обсязі.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з до суду позовом до ОСОБА_3 , у якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову і збільшення позовних вимог, просила:

виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ;

припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ;

виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_3 :

- житловий будинок літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 80, житловою площею (кв.м.);

- земельну ділянку, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ;

-причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ;

-автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ;

-автомобіль NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, НОМЕР_4 ;

-мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ;

-мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 ;

-мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, д.н.з. НОМЕР_7 ;

стягнути із ОСОБА_3 на її користь компенсацію вартості спільного майна у розмірі 596 872 грн.

У грудні 2022 року ОСОБА_3 пред?явив зустрічний позов, за яким просив:

визнати за ним право приватної особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

визнати об?єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_3 , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0, 2132 га, кадастровий номер :01:008:0311;

визнати за ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_4 ,;

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405 грн).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна.

При цьому суд звертає увагу заявниці на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявниця оскаржує судові рішення в частині визнання права особистої приватної власності за ОСОБА_3 на житловий будинок літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.): 80, житловою площею (кв.м.); земельну ділянку, загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; визнання права приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 ; стягнення компенсації половини вартості транспортних засобів в сумі 596 872,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи вартість спірного майна, та те, що судовий збір за подання даної касаційної скарги не повинен перевищувати 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, судовий збір за подання даної касаційної скарги становить 26 624,00 грн (33 280,00 х 0, 8).

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 755,00 грн.

Таким чином, заявниці необхідно доплатити судовий збір у розмірі 22 869,00 грн (26 624,00 - 3 755,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 16 травня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков