Справа № 727/1142/26
Провадження № 2/727/1083/26
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ЗАДОВОЛЕННІ КЛОПОТАННЯ

26 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді Слолбодян Г.М.

за участю: секретаря судового засідання Мадей Е.А.,

- представника позивача, адвоката Филимонова С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання позивача ОСОБА_1 від 06.03..2026 р. про сприяння суду у встановленні місця знаходження свідка для направлення судової повістки та забезпечення доказування в цивільній справі 727/1142/26, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.02.2026 року позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було залишено без руху, із наданням позивачу терміну -7ми днів на усунення недоліків вказаних в ухвалі без руху.

На виконання вказаної ухвали суду від 03.02.2026 року, позивач ОСОБА_1 подала в суд 10.02.2026 року позовну заяву (в новій редакції) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням у реалізації права на приватизацію шляхом визнання права позивача користуватися житлом та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщення з подальшим зняттям з реєстраційного обліку, сформував документ в системі «Електронний суд».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.02.2026 року відкрито провадження в справі 727/1142/26, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням у реалізації права на приватизацію шляхом визнання права позивача користуватися житлом та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщення з подальшим зняттям з реєстраційного обліку

04.03.2026 року позивач ОСОБА_1 подала в суд позовну заяву (в новій редакції) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права позивача на приватизацію, шляхом визнання особи відповідача такою, що втратила право користування житлом (вх..№ 8304 т.3).

Відповідно до ухвали суду від 04.03.2026 року до участі в справі залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.03.2026 року закрито підготовче провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням у реалізації права на приватизацію шляхом визнання права позивача користуватися житлом та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщення з подальшим зняттям з реєстраційного обліку.

В суд позивачем ОСОБА_1 скеровано клопотання 06.03.2026 року про сприяння суду у встановленні місця знаходження свідка для направлення судової повістки та забезпечення доказування. В даному клопотанні позивач зобов`язує суд через робоче місце перевірити наявність в свідка ОСОБА_4 активованого Електронного кабінету з метою направлення йому судової повістки та проведення його допиту в режимі відеоконферензв`язку.

Вказане клопотання в судовому засіданні підтримано представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Филимонович С.СМ.

Відповідач ОСОБА_2 та відповідно третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши заявлене клопотання і додані до нього документи, суд приходить до висновку про те, що клопотання позивача не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Згідно ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.03.2026 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів у порядку міжнародної правової допомоги, виклик і допит свідків, в тому числі і свідка ОСОБА_5 та вжиття заходів процесуального реагування та доручення письмових пояснень свідка, в цивільній справі 727/1142/26.

В клопотанні позивач зобов`язує суд через робоче місце судді перевірити наявність в свідка ОСОБА_4 активованого Електронного кабінету з метою направлення йому судової повістки та проведення його допиту в режимі відеоконферензв`язку.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 заяву (клопотання) про забезпечення доказів подано в порушення вимог ст. 83 ЦПК України, а саме, законодавцем визначено, що клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення,

В порушення даної норми закону, позивачем у клопотанні не зазначено - обставини, які може підтвердити свідок ОСОБА_6 , або аргументи, які він може спростувати; вжиття особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно.

Відмова у допиті свідка, чиє місцезнаходження невідоме, оформлюється ухвалою суду, якщо сторона не надала точних даних для виклику (адреси) або неможливо забезпечити його явку. Суд керується принципом змагальності: неможливість вручити повістку робить допит неможливим, що є підставою для відмови у клопотання. Показання свідків це свідчення, повідомлені особами, яким можуть бути відомі які-небудь обставини, що мають значення для розгляду і вирішення справи.

Що стосується вимоги допиту свідка в режимі відео конференції, суд зважає на наступне.

Під поняттям «відеоконференція» під час розгляду справи в суді слід розуміти проведення засідання за допомогою відеоприладів, які здатні забезпечити пряму трансляцію без фізичної присутності певної особи в залі суду. Статтею 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Статтею 212 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

У заяві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Результатом розгляду заяви є постановлення ухвали суду. Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання

Свідок, перекладач, спеціаліст, експерт бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції виключно в приміщенні суду.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Отже, оскільки позивачем ОСОБА_1 вищенаведене клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд вважає, що його слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 222 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 від 06.03..2026 р. про сприяння суду у встановленні місця знаходження свідка для направлення судової повістки та забезпечення доказування в цивільній справі 727/1142/26 залишити без задоволення.

Ухвала скарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 26.03.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.