ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1342/24

Провадження № 22-ц/820/606/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника позивачки ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2024 року (суддя Пашкевич Р. В., повне судове рішення складено 04 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

28 серпня 2024 року ОСОБА_4 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , після смерті якого залишилося спадкове майно - будинок по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку батько був зареєстрований і проживав до дня смерті. Після його смерті вона вступила в управління спадковим майном. За її заявою приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельський Ю. П. завів спадкову справу № 189/2022. Оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними будівлями не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Тому позивачка просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2024 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на порушення норм процесуального права. Суд не з`ясував коло інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 . Він був зареєстрованим зі своїм батьком ОСОБА_6 на дату його смерті., був малолітнім, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_7 , яка була зареєстрована і проживала зі спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв її син ОСОБА_6 , який був зареєстрований і проживав разом зі своєю матір`ю. Вважає, що має право на спадкове майно - будинок по АДРЕСА_1 . Крім того, скаржник вказав на те, що у спадкоємців майна померлого ОСОБА_8 є можливість у позасудовому порядку оформити право власності на житловий будинок, який є закінченим будівництвом до 05 серпня 1992 року на підставі пункту 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала. Представник позивачки її не визнав.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини 3 статті 376 ЦПК України).

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09 листопада 2021 року, виданим повторно Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кунівською сільською радою Ізяславського району 30 січня 1975 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26 вересня 1993 року.

Відповідно до довідок Плужненської сільської ради Старостинського округу № 4 від 01 липня 2024 року № 02-20/5/259 та № 02-20/4/260 ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_4 , яка фактично вступила в управління спадковим майном, взяла речі під свою охорону та не оформила своїх спадкових справ.

Згідно з випискою з погосподарської книги № 1 (1991-1995), наданої Плужненською сільською радою Старостинського округу № 4 від 16 жовтня 2024 року № 02-20/4/335 ОСОБА_5 з 1950 року до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав, був зареєстрований та являвся власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

За змістом відповіді приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. від 02 жовтня 2024 року після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 189/2022. Станом на 02 жовтня 2024 року заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_4 . Такими, що прийняли спадщину, є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які на день відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем.

Дружина ОСОБА_5 . ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_6 (син ОСОБА_7 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 4 від 09 лютого 2002 року, складеного виконавчим комітетом Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03 жовтня 2018 року, виданого виконавчим комітетом Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Скаржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Кунівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області.

Відповідно до довідки Плужненської сільської ради Старостинського округу № 4 від 04 грудня 2025 року № 02-20/5/335 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) згідно з погосподарськими книгами 2010-2015, 2016-2020 років проживав за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_1 .

Згідно з випискою з погосподарської книги, наданою Плужненською сільською радою Старостинського округу № 4 03 листопада 2025 року, вих. № 02-20/4/330 станом на 01 січня 1993 року житловий будинок за адресою с. Кунів, Шепетівського (Ізяславського) району Хмельницької області, номер об`єкта ПГО НОМЕР_6 в погосподарській книзі № 1 відкритий на ОСОБА_5 , який був власником будинку. В будинку зареєстровані ОСОБА_5 з 1977 року, дружина ОСОБА_7 з 1977 року, дочка ОСОБА_10 (тепер ОСОБА_4 ) з 04 квітня 1992 року.

Згідно з випискою з погосподарської книги, наданою Плужненською сільською радою Старостинського округу № 4 03 листопада 2025 року, вих. № 02-20/4/331 станом на 01 січня 2002 року житловий будинок за адресою с. Кунів, Шепетівського (Ізяславського) району Хмельницької області, номер об`єкта ПГО НОМЕР_7 в погосподарській книзі № 1 відкритий на ОСОБА_5 , який був власником будинку. В будинку зареєстровані ОСОБА_7 з 1977 року, син ОСОБА_6 з 1995 року, невістка ОСОБА_12 з 1999 року, внучка ОСОБА_13 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

При розгляді справи суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, що оскаржується особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи (постанови Верховного Суду: від 04 листопада 2019 року у справі № 542/401/18, від 10 вересня 2020 року у справі № 757/66808/19-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 626/2547/19).

Згідно зі статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Оскільки спір стосується майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , то до спірних правовідносин необхідно застосовувати ЦК Української РСР 1963 року.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (частина 1 статті 524 ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

За змістом статті 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В силу частини 4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За матеріалами справи установлено, що після смерті ОСОБА_5 в управління або володіння спадковим майном фактично вступили дочка ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_7 . Також на день відкриття спадщини із спадкодавцем постійно проживав ОСОБА_6 (син ОСОБА_7 ).

Спадкоємці спадщину не оформили.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті спадщину прийняв син ОСОБА_6 , який проживав з матір`ю.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після його смерті спадщину прийняв син ОСОБА_1 , який на час смерті батька був малолітнім.

ОСОБА_1 претендує на спадкове майно - будинок по АДРЕСА_1 .

Проте позов до ОСОБА_1 не пред`явлено. Питання про його залучення до участі у справі як співвідповідачів не вирішувалося.

Відповідно до частини 1 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд першої інстанції у порушення вимог частини 5 статті 12 ЦПК України, не сприяв учасникам судового процесу у реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, не роз`яснив їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій щодо залучення до участі у справі співвідповідачів, та не вирішив цього питання у порядку, передбаченому статтею 51 ЦПК України.

Тому ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати процесуальні права, передбачені статтею 49 ЦПК України.

На стадії апеляційного провадження суд апеляційної інстанції не може залучити до участі у справі інших осіб, як співвідповідачів.

Оскільки правильно вирішити спадковий спір без участі усіх спадкоємців, які прийняли спадщину і заявляють права на спадкове майно, неможливо, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_4 до Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта