Справа № 490/4101/19
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» заінтересовані особи: боржниця - ОСОБА_1 , Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» звернулось до Центрального районного суду міста Миколаєва з заявою про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа.

Заявник просить замінити стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у виконавчому листі №490/4101/19 від 31.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості, а також видати дублікат виконавчого листа №490/4101/19 від 31.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості.

В обгрунтування вимог заяви зазначено, що 28.04.2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення у цивільній справі №490/4101/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

31.05.2021 року судом видано виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення.

22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким відступлені права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №б/н від 23.06.2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк».

Зважаючи, що на підставі Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року відбулась заміна кредитора у матеріальних правовідносинах за кредитним договором №б/н від 23.06.2015 року, укладеним між Банком та Позичальником, а так само відбувся перехід прав, що випливають із судових справ, обумовлених кредитними правовідносинами, стягувач у виконавчому листі у цивільній справі №490/4101/19 підлягає заміні з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс» в порядку процесуального правонаступництва. АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило виконавчий лист у цивільній справі №490/4101/19 до примусового виконання.

Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження №66784495. 28.11.2023 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте оригінал виконавчого листа у цивільній справі №490/4101/19 на адресу АТ КБ «ПриватБанк» не надходив, а тому зазначений виконавчий лист не був переданий ТОВ «Капіталресурс» як новому кредитору відповідно до Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року. Таким чином, виконавчий лист у цивільній справі №490/4101/19 втрачений.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.02.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

18.02.2026 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 23.02.2026 року справу прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 03.03.2026 року.

В судове засідання 03.03.2026 року учасники справи не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на заяву не надали.

Представниця заявника ТОВ «Капіталресурс» - Сідак-Жарова Н.О. в заяві про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа просила розгляд заяви здійснювати за відсутності заявника та його представника.

Судове засідання 03.03.2026 року було відкладено на 23.03.2026 року у зв`язку з неявкою сторін.

В судове засідання 23.03.2026 року учасники справи повторно не з`явилися.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 23.03.2026 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами, відповідно до норм чинного законодавства.

З урахуванням положень частини 3 статті 442 та статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд заяви здійснюється за відсутності учасників справи та без фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали цивільної справи №490/4101/19, судом встановлено таке.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.04.2021 року по справі №490/4101/19 було частково задоволено позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.06.2015 року в загальній сумі 54274,56 грн, а також 1159,85 грн сплаченого судового збору.

На виконання зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист №490/4101/19 від 31.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.06.2015року в розмірі 54274,56 грн, а також 1159,85 грн сплаченого судового збору.

Вказаний виконавчий лист було пред`влено до примусового виконання та постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито відповідне виконавче провадження №66784495.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2023 року у ВП №66784495 Головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) Кірток А.А. було повернуто виконавчий лист №490/4101/19 стягувачу - АТ КБ «ПриватБанк».

22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким відступлені права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № б/н від 23.06.2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк».

Зважаючи, що на підставі Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року відбулась заміна кредитора у матеріальних правовідносинах за кредитним договором №б/н від 23.06.2015 року, укладеним між Банком та Позичальником, а так само відбувся перехід прав, що випливають із судових справ, обумовлених кредитними правовідносинами, стягувач у виконавчому листі у цивільній справі №490/4101/19 підлягає заміні з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс» в порядку процесуального правонаступництва.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Таким договором може бути договір щодо відступлення права вимоги (цесія).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, зокрема пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передачі кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Тобто, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Нормами ч. 1 ст. 442 ЦПК України також передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно правових висновків викладених в постановах Верховного суду №61-630св18 від 05 березня 2018 року, №61-20171св18 від 15 серпня 2018 року, №61-1698св17 від 30 січня 2018 року, які узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява №38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Крім того, частиною 5 ст. 442 ЦПК України прямо передбачено, що положення статті 442 «Заміна сторони виконавчого провадження» застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги, що ТОВ «Капіталресурс», як новий кредитор, набув права вимоги до боржниці ОСОБА_1 замість АТ КБ «ПриватБанк», у виконавчому листі №490/4101/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.06.2015 року, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про обгрунтованість та доведеність заяви ТОВ «Капіталресурс» щодо заміни стягувача та про необхідність її задоволення.

Розглядаючи вимоги ТОВ «Капіталресурс» про видачу дубліката виконавчого листа суд зазначає наступне.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 17.4 пункту 17 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України.

Згідно п. 17.4 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту п. 17.4 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справі №2-3552/10 (провадження №61-13845св21)).

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі №2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі №1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отримання дублікату виконавчого листа має важливе значення, оскільки надасть можливість в подальшому відновити виконавче провадження відповідно до положень чинного законодавства та виконати рішення суду.

З урахуванням того, що відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2023 року, такий було повернуто 28.11.2023 року, отже строк пред`явлення виконавчого листа №490/4101/19 від 31.05.2021 року до виконання не закінчився, а сам виконавчий лист було втрачено, суд вважає, що для забезпечення виконання судового рішення, необхідно заяву задовольнити, оскільки у зв`язку із втратою виконавчого листа стягувач позбавлений можливості здійснення примусового виконання судового рішення, що є неприпустимим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа, задовольнити.

Замінити вибулого стягувача: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у виконавчому листі виданому Центральним районним судом міста Миколаєва 31.05.2021 року по справі №490/4101/19, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.06.2015 року в розмірі 54274,56 грн, а також 1159,85 грн сплаченого судового збору.

Новий стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (, юридична адреса: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28А).

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа №490/4101/19 виданого 31.05.2021 року Центральним районним судом м. Миколаєва, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.06.2015 року в розмірі 54274,56 грн, а також 1159,85 грн сплаченого судового збору.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені статею 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Саламатін