КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 759/1527/26
провадження № 22-ц/824/7784/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року в складі судді Бабич Н. Д.,

встановив:

07.01.2026 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Заява обґрунтована тим, що шлюб між сторонами носить формальний характер, спільне життя припинене, сімейні відносини не підтримуються. Спільних дітей та майнових спорів між сторонами немає. Намірів на відновлення сімейних відносин сторони не мають.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні.

30.01.2026 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року.

Вважає ухвалу суду незаконною, оскільки суд, встановивши неналежний порядок звернення до суду, неправильно застосував норми процесуального права.

Відповідно до статей 2, 19, 186 ЦПК України, встановлення факту звернення особи до суду у неналежному процесуальному порядку не є підставою для відмови у відкритті провадження, а тягне за собою обов`язок суду забезпечити реалізацію права особи на судовий захист.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що право на звернення до суду гарантовано, доступ до суду має бути забезпечено.

Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

В даному випадку заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя подана через систему «Електронний суд» та підписана лише ОСОБА_1 . Будь-яке волевиявлення іншого з подружжя на подання цієї заяви в матеріалах справи відсутнє.

Підстави для припинення шлюбу визначені ст. 104 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно зі ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Згідно до ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана.

Можливість розгляду заяви про розірвання шлюбу за заявою одного з подружжя в порядку окремого провадження нормами цивільного процесуального закону не передбачена, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в справі .

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук