РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 170 355,49 грн. (сто сімдесят тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень) 49 коп. в порядку спадкування, належну померлому ОСОБА_2 суму нарахованої, але невиплаченої пенсії, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 та на виконання рішення суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона є дочкою померлого ОСОБА_2 .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, яким зобов`язано ГУПФУ в Рівненській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № ХГ10141/1413 від 10.04.2023 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше проведених виплат. Вказане судове рішення набрало законної сили 31.08.2023 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату щомісячної доплати в сумі 2 000 грн. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.11.23 року, з урахуванням проведених виплат. Вказане судове рішення набрало законної сили 16.04.2024 року.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_2 помер, і після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла та є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті батька.

На її запит відповідач листом від 13.11.2025 року повідомив, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Згідно інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 ОСОБА_2 нараховано пенсію з 01.04.2019 року по 31 .10.2023 року в розмірі 160 155,49 грн., на виконання рішення суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24 10 200,00 грн. за період з 01.11.2023 року по 30.04.2024 року, яку буде виплачено у разі зміни стягувача та при відповідному фінансуванні. У зв`язку з цим вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані суми нарахованої, але не виплаченої пенсії. Сума нарахованої, але не виплаченої пенсії померлому повинна входити до складу спадщини, а тому спадкоємець має право на її отримання.

Ухвалою від 09 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

13.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пенсіонеру пенсія виплачувалася без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 ОСОБА_2 нараховано пенсію з 01.04.2019 року по 31.10.2023 року в розмірі 160 155,49 грн., на виконання рішення суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24 10 200,00 грн. за період з 01.11.2023 року по 30.04.2024 року.

Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Різницю в пенсії, нараховану на виконання вказаного рішення суду, після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстру судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру у разі смерті стягувача вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Оскільки позивач не був стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. Після надання рішення суду про заміну сторони стягувача Головним управлінням буде здійснено розрахунок на виконання рішення суду та до реєстру судових рішень буде внесено інформацію про дату смерті годувальника, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Органи Пенсійного фонду України зобов`язані використовувати кошти виключно за цільовим призначенням. Таким чином, нарахована сума заборгованості на виконання рішення суду не входить до складу недоотриманої пенсії та буде виплачена після заміни сторони правонаступником при відповідному фінансуванні на ці цілі з Державного бюджету України.

Ухвалою від 04 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, в п. 4 прохальної частини відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити у відсутність представника.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Тучинською сільською радою Ровенської області 12 квітня 1974 року.

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданим Відділом ЗАГС м. Рівне 05.06.1993 року .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 262.

09.09.2024 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Деренько Р.І. заведена спадкова справа № 115/2024 до майна спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72948255 від 09 вересня 2024 року.

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Деренька Р.І. б/н від 29 жовтня 2025 року, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дочка ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, яким зобов`язано ГУПФУ в Рівненській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ХГ10141/1413 від 10.04.2023 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 31.08.2023 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату щомісячної доплати в сумі 2 000 грн. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.11.23 року, з урахуванням проведених виплат.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 16.04.2024 року.

28.10.2025 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Деренько Р.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 334/02-14, якою відмовлено спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 у видачі на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище спадкове майно, а саме на кошти нараховану суму пенсії (недоотриману пенсію). Підставою відмови зазначає те, що відповідно до довідки виданої 11 липня 2025 року за № 1700-0405-8/51469 Головним управлінням ПФУ в Рівненській області, виплата пенсії на ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , була здійснена по червень 2024 року в повному обсязі.

У відповіді від 13.11.2025 року на звернення позивачки Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило, що виплата пенсії ОСОБА_2 припинена з 01 липня 2024 року. На виконання Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 ОСОБА_2 нараховано пенсію з 01.04.2019 року по 31.10.2023 року в розмірі 160155,49 грн., на виконання рішення суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24 10 200,00 грн. за період з 01.11.2023 року по 30.04.2024 року. Виплата заборгованості буде здійснена у разі зміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно ухвали суду та при відповідному фінансуванні.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (ст. 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами 2 та 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Судом встановлено, що за життя батько позивачки ОСОБА_2 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії. Рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 та рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24, які ухвалені за життя спадкодавця та набрали законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Рівненській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали ОСОБА_2 залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка успадкувала належні її батькові суми пенсії відповідно до положень ст. 1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача суми пенсії, яка належала її батьку та була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 та рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24, але не була ним отримана за життя.

Доводи відповідача, що позивачка повинна була звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони у справі № 460/13219/23 та № 460/780/24, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про відкриття за життя ОСОБА_2 виконавчого провадження з примусового виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 та рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24, а з відповіді відповідача на звернення позивачки вбачається, що відповідач сам безпосередньо здійснив перерахунок недотриманої за життя спадкодавцем пенсії, однак не виплатив в зв`язку з відсутнім фінансуванням.

В постанові від 15 грудня 2023 року у справі № 805/2628/18-а Верховний Суд виснував, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії, дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються, тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже, процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Таким чином, вимоги позивачки законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1 703,56 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 316, 328, 609, 1216, 1218, 1219 ЦК України, ст.ст. 7,10,76, 133-141,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 належну ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , суму нарахованої на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 460/13219/23 та на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 460/780/24, але не виплаченої пенсії в розмірі 170 355 (сто сімдесят тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 49 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 703,56 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 виданий органом 5610 07.06.2019 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. О.Борисенка, 7, код ЄДРПОУ - 21084076).

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук