Справа № 677/982/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2026 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

справа № 677/982/24,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Сенс Банк»,

предмет позову - визнання недійсним кредитного договору,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача Рудницький Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження, в режимі відеоконференції справу.

І. Стислий виклад позиції сторін.

13.06.2024 представник позивача ОСОБА_4. звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») у якому просив визнати недійсним кредитний договір №501426106 від 03.02.2022.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що відповідач звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №501426106 від 03.02.2022 (справа №677/405/24).

Вказує, що кредитний договір № 501426106 від 03.02.2022 року позивачем не укладався, та не підписувався, кошти у розмірі 103714,78 грн по вказаному кредитному договору нею не отримувались. Кредитний договір та додатки до нього не містять підписів ОСОБА_1 . По факту вчинення шахрайських дій працівниками АТ «Сенс Банк» позивач подала в поліцію заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Про наявність такого кредитного договору № 501426106 від 03.02.2022 року та нібито заборгованості перед АТ «СЕНС БАНК», ОСОБА_1 дізналась лише у березні 2024 року в межах судової справи № 677/405/24.

Оскільки ОСОБА_1 не укладала кредитний договір №501426106 від 03.02.2022 року, відсутні будь-які підписи останньої в межах такого кредитного договору, а тому, вона не виявляла свою волю до вчинення правочину, а тому, наявні підстави до визнання такого кредитного договору недійсним як такий, що не відповідає внутрішній волі ОСОБА_1 та не містить її волевиявлення.

Представник відповідача відзив на позов суду не подав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вимоги позову підтримав, просив задовольнити, вказав, що в ОСОБА_1 були відкриті рахунки в АТ «Сенс Банк» на які позивач отримувала пенсію. Заперечив внесення 03.02.2022 ОСОБА_1 коштів в сумі 725 грн на погашення заборгованості за кредитом, вказав, що банк самостійно провів трансакцію від імені ОСОБА_1 . Позивач будь-яких коштів не вносила. Підтвердив, що станом на дату розгляду судом справи в межах кримінального провадження за зверненням ОСОБА_1 нікому не повідомлено про підозру у вчиненні шахрайських дій.

Представник відповідача Рудницький Ю.І. в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що 03.02.2022 між сторонами укладено кредитний договір № 501426106 відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 76000 грн. Договір було підписано в електронній формі шляхом направлення на фінансовий номер ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора. Відповідно до п.3 оферти кредит надається шляхом зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_1 в АТ «Сенс Банк». Разом з тим, через технічний збій кошти надійшли на інший рахунок ОСОБА_1 - № НОМЕР_2 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

21.10.2024 представник позивача ОСОБА_4 подав до суду клопотання про витребування доказів.

30.01.2025 представник позивача ОСОБА_4 подав до суду клопотання про застосування до керівника АТ «Сенс Банк» заходів процесуального примусу у зв`язку із невиконанням ухвали суду про витребування доказів.

08.04.2025 представник позивача ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до АТ «Сенс Банк» заходів процесуального примусу у зв`язку із невиконанням ухвали суду про повторне витребування доказів та повторно витребувати у відповідача заявлені докази.

04.06.2025 представник позивача ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до АТ «Сенс Банк» заходів процесуального примусу у зв`язку із невиконанням ухвали суду про повторне витребування доказів та повторно витребувати у відповідача заявлені докази.

04.06.2025 представник відповідача Рудницький Ю.І. заявив клопотання про продовження строку на подачу доказів.

22.07.2025 представник позивача ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до АТ «Сенс Банк» заходів процесуального примусу у зв`язку із невиконанням ухвали суду про повторне витребування доказів та повторно витребувати у відповідача заявлені докази.

22.07.2025 представник відповідача Рудницький Ю.І. подав суду заяву про долучення доказів.

16.10.2025 представник позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про застосування до АТ «Сенс Банк» заходів процесуального примусу у зв`язку із невиконанням ухвали суду про витребування доказів та повторно витребувати у відповідача заявлені докази.

17.10.2025 представник позивача ОСОБА_4. подав суду заяву про долучення доказів.

12.12.2025 представник відповідача Рудницький Ю.І. подав суду письмові пояснення щодо змісту меморіального ордера та ідентифікації рахунків.

11.12.2025 представник позивача ОСОБА_4. заявив клопотання про застосування до АТ «Сенс Банк» заходів процесуального примусу у зв`язку із невиконанням ухвали суду про витребування доказів та повторно витребувати у відповідача заявлені докази.

15.12.2025 представником відповідача Рудницьким Ю.І. подано до суду клопотання про скасування ухвали про накладення на АТ «Сенс Банк» штрафу.

02.02.2026 на виконання ухвали суду про витребування доказів, представником відповідача Рудницьким Ю.І. надана суду витребувана інформація.

12.02.2026 представником відповідача Рудницьким Ю.І. подано до суду клопотання про здійснення онлайн-трансляції судового засідання.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

19.06.2024 ухвалою відкрито провадження у справі.

22.10.2024 ухвалою суду, за клопотанням представника позивача, витребувано у АТ «Сенс Банк» заявлені докази.

08.04.2025 ухвалою суду частково задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 , застосовано до АТ «Сенс Банк» захід процесуального примусу у виді штрафу, повторно витребувано заявлені докази.

04.06.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 , застосовано до АТ «Сенс Банк» захід процесуального примусу у виді штрафу, повторно витребувано заявлені докази. В задоволенні клопотання представника відповідача Рудницького Ю.І. про продовження строку на подачу доказів - відмовлено.

23.07.2025 ухвалою суду, за клопотанням представника позивача, витребувано у АТ «Сенс Банк» заявлені докази.

16.10.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 , застосовано до АТ «Сенс Банк» захід процесуального примусу у виді штрафу, повторно витребувано заявлені докази.

11.12.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 , застосовано до АТ «Сенс Банк» захід процесуального примусу у виді штрафу, повторно витребувано заявлені докази.

25.02.2026 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача Рудницького Ю.І. про здійснення онлайн-трансляції судового засідання.

25.02.2026 ухвалою суду відмовлено представнику відповідача Рудницькому Ю.І. у скасуванні ухвали про накладення на АТ «Сенс Банк» штрафу.

25.02.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

18.03.2026 протокольною ухвалою суду оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що рішення буде ухвалено та проголошено 27.03.2026.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

03.02.2022 ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501426106, акцентувавши яку, АТ «Альфа Банк» погодило надання позивачу кредиту на обраних нею умовах.

Згідно з умовами кредитного договору №501426106 ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 76000 грн строком на 36 місяців. Процентна ставка фіксована - 35% річних.

Відповідно до п.3 оферти кредит надається позичальнику шляхом зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Оферта підписана ОСОБА_1 з використанням електронного підпису, про що зазначено в самій оферті.

Згідно з довідкою про ідентифікацію АТ «Сенс Банк» акцепт договору №501426106 позичальником здійснено у формі одноразового ідентифікатора 8156, відправленого 03.02.2022 на фінансовий номер ОСОБА_1 НОМЕР_3 .

Згідно з меморіальним ордером №908970565 від 03.02.2022 АТ «Сенс Банк» перераховано кошти в сумі 76000 грн на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Сенс Банк».

Згідно з інформацією АТ «Сенс Банк» рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 належать позивачу ОСОБА_1 .

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_2 вбачається зарахування коштів в сумі 76000 грн, а також внесення клієнтом коштів в сумі 725 грн на погашення нарахованих відсотків за кредитним договором.

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування товариства внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

«V. Оцінка суду»

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з нормами ст. 6, ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №501426106 підписано ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора 8156, відправленого на фінансовий номер позичальника НОМЕР_3, а тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом, та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».

Посилання представника позивача на лист ПрАТ «Київстар» № 13189690/03/03/02 від 17.10.2025, як на доказ того, що телефонний номер НОМЕР_3 не належить ОСОБА_1 , є безпідставним.

Як вбачається зі змісту наданого суду листа, телефонний номер НОМЕР_3 обслуговується відповідно до публічного договору, на умовах передплаченого зв`язку Компанії, електронні комунікаційні послуги за яким надаються знеособлено (анонімно).

Таким чином, зазначений лист фактично не спростовує приналежність номера ОСОБА_1 , а лише свідчить про відсутність у ПрАТ «Київстар» персональних даних кінцевого користувача, що не виключає можливості того, що телефонний номер НОМЕР_3 перебуває у користуванні позивача.

При цьому, звертаючись до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с.15-17) та заявою до АТ «Сенс Банк» від 15.04.2024 (а.с.13), ОСОБА_1 зазначила номер телефону НОМЕР_3 як свій номер засобу зв`язку.

Доводи сторони позивача, що кредитні кошти не отримувалися ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

З виписки по рахунку та меморіального ордеру №908970565 від 03.02.2022 вбачається зарахування коштів в сумі 76000 грн на рахунок позивача та внесення нею коштів на погашення заборгованості.

Заперечення представника позивача щодо внесення ОСОБА_1 коштів на погашення заборгованості будь-якими доказами не підтверджені.

При цьому факт зарахування кредитних коштів не на рахунок № НОМЕР_1 , що був вказаний у кредитному договорі, а на рахунок, № НОМЕР_2 відкритий на ім`я ОСОБА_1 у цій же банківській установі, не спростовує висновків суду про отримання кредитних коштів позичальником. Оскільки обидва рахунки належать позивачу, вона набула можливість розпоряджатися кредитними коштами, що свідчить про фактичне виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором №501426106.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру (Постанова Верховного суду від 23.10.2024 у справі № 753/25081/21).

Проаналізувавши обставини справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про їх достатність для підтвердження факту укладення сторонами кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

З огляду на викладене, підстави для визнання кредитного договору № 501426106 від 03.02.2022 недійсним з мотивів, наведених у позовній заяві, відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

«VI. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, а тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 526, 599, 638, 639, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 16, 81, 133, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; .

Суддя Р. В. Вознюк