Справа № 462/5511/25 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н. М.
Провадження № 22-ц/811/3046/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Савуляка Р.В.,Шандри М.М.,

Cекретар Іванова О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без участі учасників у м.Львові апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 27 серпня 2025 року у справі №462/5511/25 за позовом Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг

в с т а н о в и в :

23 липня 2025 року представник Львівського комунального підприємства "Транспортна фірма "Львівспецкомунтранс"-Андрусик Юрій Володимирович через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 27 серпня 2025 року позовну заяву Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржив позивач - Львівське комунальне підприємство «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» (далі по тексту ЛКП «ТФ`Львівспецкомунтранс»).

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та безпідставною. До поданого позову було долучено належні докази щодо наявності у Андрусика Ю.В. повноважень діяти в інтересах ЛМКП "ТФ «Львівспецкомунтранс", а саме: контракти з керівником Львівського комунального підприємства, накази про продовження терміну дії контракту директора ЛКП "ТФ"Львівспецкомунтранс", додаткові договори до контрактів з керівником Львівського комунального підприємства, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та довіреність в порядку передоручення.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 27 серпня 2025 року, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також вирішити питання судових витрат

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З врахуванням того, що оскаржується ухвала передбачена пунктом 6 ч.1 ст.353 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги суд провів без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 ст.247 ЦПК встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд виходив з тих підстав, що до позовної заяви не було долучено належних документів на підтвердження повноважень Андрусика Ю.В. на представництво інтересів ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс».

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 80, 91, 92 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3 статті 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого представника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Особи, які можуть бути представниками, визначені статтею 60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 статті 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Таким чином, цивільно-процесуальним законодавством визначено конкретні випадки, у яких представником у суді, крім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову у цій справі становить 3279,73 грн, що не перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до закону, а тому представництво позивача у суді на підставі довіреності особою, що не є адвокатом, не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 172/1779/23 зазначив: "Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Андрусик Ю.В., діючи в інтересах ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" через підсистему "Електронний суд" 23 липня 2025 року подав до Залізничного районного суду міста Львова з позовну заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в розмірі 3279,73 грн. наступні документи:

контракт від 21 березня 2011 року з керівником Львівського комунального підприємства Стефанишиним Т.М. (а.с.31 зворот-33);

наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури від 21 березня 2011 року про прийняття за контрактом на посаду директора ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" Стефанишина Т.М. (а.с.31);

контракт від 16 березня 2012 року з керівником Львівського комунального підприємства Стефанишиним Т.М. (а.с.34-36);

наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури від 17 червня 2014 року №121-к про продовження терміну дії контракту директора ЛКП "Транспортна фірма "Львівспецкомунтранс" ОСОБА_2 з 29 червня 2024 року до 27 червня 2025 року;

додатковий договір №10 від 27 червня 2024 року до контракту з керівником Львівського комунального підприємства від 16 березня 2012 року, яким внесено зміни до контракту, а саме до п.6.1 та такий пункту викладено наступній редакції "Цей контракт діє з 29 червня 2024 року по 27 червня 2025 року включно" (а.с.37)

додатковий договір №11 до контракту з керівником Львівського комунального підприємства від 16 березня 2012 року, , яким внесено зміни до контракту, а саме до п.6.1 та такий пункту викладено наступній редакції "Цей контракт діє з 28 червня 2025 року по 26 червня 2026 року включно" (а.с.38);

наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури від 26 червня 2025 року №95-к про продовження терміну дії контракту директора ЛКП "Транспортна фірма "Львівспецкомунтранс" ОСОБА_2 з 28 червня 2025 року до 26 червня 2026 року(а.с.37-зворот);

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.04.2024, згідно якого Стефанишин Т.М. є керівником ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" (а.с.60-70);

довіреність у порядку передоручення, від 11 липня 2024 року, згідно якої, Стефанишин Т.М., на підставі витягу з ЄДР від 02.04.24, уповноважив в порядку передоручення, Андрусика Ю.В. представляти інтереси ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" у судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред"являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців) (а.с.58).

Таким чином, Стефанишин Т.М., як керівник ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" на момент оформленні довіреності від 11.07.2024 року в порядку передоручення Андрусику Ю.В. на представництво інтересів ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" був наділений повноваження на оформлення такої довіреності.

На момент звернення ОСОБА_3 з даним позовом в інетересах ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" довіреність у порядку передоручення від 11 липня 2024 року була дійсною і не скасовано, а обов"язки керівника ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" продовжував виконувати Стефанишин Т.М.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підтверджуючих документів щодо наявності повноважень у Андрусика Ю.В. повноважень на підписання позовної заяви в інтересах ЛКП "ТФ "Львівспецкомунтранс" та повернув позовну заяву заявнику.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. ст. 374 ч1. п.6; 379 ч.1 п.4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 27 серпня 2025 року скасувати, справу № 462/5511/25 направити до Залізничного районного суду міста Львова для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 березня 2026 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра