Номер провадження: 22-з/813/115/26
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сєвєрової Є.С. (суддя доповідач),

Вадовскої Л.М., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року у складі судді Домусчі Л.В.,

встановив:

У липні 2025 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно автомобіль Volvo XC60 2.0 D4 AWD R-Design T6 320 к.с., державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 до розгляду справи по суті, в іншій частині відмовлено.

У вересні 2025 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 липня 2025 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року в оскарженій частині залишено без змін.

19.01.2026 в електронній формі через підсистему «Електронний суд» і «Електронний кабінет» надійшла заява від ОСОБА_1 , у якій останній, посилаючись на ст. 270 ЦПК України, просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №522/15428/25 по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09.09.2025, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що постановою апеляційного суду від 11.12.2025 не було вирішено питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи поданої заяви про відшкодування судових витрат, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки предметом звернення є лише вирішення питання про судові витрати, тому необхідності у виклику сторін суд не вбачає.

Так, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених однією із сторін спору, здійснюється судом за результатами розгляду справи (вирішення спору по суті).

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 905/671/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/4862/21 та від 09 лютого 2022 року у справі № 904/4380/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18 (провадження № К/9901/21650/19) зазначив, що розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору (якщо сторони надали всі докази на підтвердження судових витрат до виходу суду до нарадчої кімнати), або в додатковому судовому рішенні (якщо сторони скористалися своїм правом подати докази на підтвердження понесення судових витрат). Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року в справі № 607/6424/20.

Разом із цим, у підпунктах «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України передбачено необхідність зазначення у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку зміни або скасування судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, нормами ЦПК України передбачено право судів першої та апеляційної інстанцій на розподіл судових витрат виключно у рішенні, ухвалі або постанові суду за результатами розгляду справи по суті, або шляхом ухвалення додаткового рішення з цього питання, що також узгоджується із статтею 270 ЦПК України.

Встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 11.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року в оскарженій частині залишено без змін.

Отже, Одеський апеляційний суд не ухвалював рішення по суті спору, а перевіряв законність та обґрунтованість ухвали суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі.

Постанова апеляційного суду від 11.12.2025 не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому вирішення питання щодо розподілу судових витрат є передчасним.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що сторони справи не позбавлені права заявляти про стягнення на їх користь понесених ними судових витрат під час розгляду даної справи згідно вимог ЦПК України (у тому числі, понесених у зв`язку з апеляційним/касаційним переглядом справи), та відповідне питання має бути вирішене судами в судових рішеннях, постановлених за результатами розгляду справи по суті (в ухвалі/рішенні суду першої інстанції та постановах/ухвалах судів апеляційної та/або касаційної інстанцій за наслідками його перегляду).

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 382 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.03.2026

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе