Провадження №2/731/52/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Смаглюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2025 року з Дніпровського районного суду міста Києва до Варвинського районного суду Чернігівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана позовна заява.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2025 року вказану цивільну справу залишено без руху.

15 грудня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжної інструкції про сплату судового збору, чим було усунено зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2025 року, вказану цивільну справу прийнято до свого провадження, відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 23 січня 2026 року.

21 січня 2026 року до Варвинського райного суду Чернігівської області повернулася поштова кореспонденція з відміткою "помер", що була надіслана на останню відому адресу місця реєстрації відповідача ОСОБА_3 .

Для офіційного підтвердження факту смерті ОСОБА_3 розгляд справи було відкладено до 23 лютого 2026 року та надіслано запит до Прилуцького відділу ДРАЦС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання Варвинському районному суду Чернігівської області належно засвідчену копію актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 лютого 2026 року з Прилуцького відділу ДРАЦС у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла відповідь. Згідно якої, повідомлено, що в ході перевірки архіву Відділу, актового запису про смерть, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено. Та одночасно повідомляють, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть № 7171 від 30 квітня 2024 року, складений Київським відділом Державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2026 року, зобов`язано Київським відділом Державної реєстрації смерті Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надати належно засвідчену копію актового запису №7171 від 30 квітня 2024 року, про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судове засідання було відкладено до 24 березня 2026 року.

10 березня 2026 року від Київського відділу Державної реєстрації смерті Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надіслано на адресу суду належно засвідчену копію актового запису №7171 від 30 квітня 2024 року, про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно якої вбачається, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 42 роки.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, про наявність підстав для закриття провадження по справі виходячи з наступного.

Статтею 42 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, які за змістом ст.ст.46,47 ЦПК України повинні мати цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Відповідно до ст.ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. Визначальним для застосування інституту процесуального правонаступництва в цивільному процесі є виключно наявність у особи саме на момент відкриття провадження цивільної процесуальної дієздатності.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

За нормами ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмета позову, оскільки вимоги до боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу та суперечить положенням ЦПК України щодо неможливості одночасної зміни і підстав, і предмета позову.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14-ц.

Вказаний позов подано до Дніпровського районного суду міста Києва 01 вересня 2025 року, який згодом за підсудністю був направлений до Варвинського районного суду Чернігівської області. Разом з тим, відповідач у справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до звернення позивача до суду з даним позовом.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинена, та в силу вказаного вище не міг бути стороною у справі, провадження у справі до ОСОБА_3 підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у Постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) зробила висновок на підставі аналізу наведених норм процесуального права, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 203/201/19 (провадження № 61-20609св19), в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 321/1118/16-ц (провадження № 61-28917св18), в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 183/303/16 (провадження № 61-10982св18) та у постанові ВП Верховного Суду від 07 квітня 2020 № 473/1433/18 (14-35цс20).

З огляду на вказане, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як позов заявлений до особи, яка не може бути стороною по справі, у зв`язку з відсутністю у неї правоздатності.

Цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому ЦПК України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред`являти позов до померлої особи.

Крім того, ч. 2 ст. 255 ЦПК України визначено, що одночасно при постановленні ухвали про закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, а судовий збір був сплачений позивачем в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на р/р НОМЕР_1 , , відповідно до платіжної інструкції № 228 від 12 грудня 2025 року, то за наведених обставин, суд приходить до висновку, щодо повернення судового збору позивачу.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 2 ст. 247, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, закрити.

Головному управлінню державної казначейської служби України в Чернігівській області, , що розташоване за адресою: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, б. 27, повернути ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) з державного бюджету судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, сплачений ФОП ОСОБА_1 при зверненні з позовом до Варвинського районного суду Чернігівської області в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на р/р НОМЕР_1 , , відповідно до платіжної інструкції № 228 від 12 грудня 2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя А.І. Савенко