Справа № 216/9328/25
Провадження № 2/177/588/26
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

24 березня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Бабєєва К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №9944597 від 01.06.2023 року в загальному розмірі 47040,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2442,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та позичальником ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9944597, за умовами якого ОСОБА_1 отримав 12000,00 грн, зобов`язавшись повернути суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі за договором.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало, надавши відповідачу кредит на потрібні йому цілі, а відповідач зі свого боку умови договору не виконав, у зв`язку з чим сформувалася заборгованість.

29.05.2023 ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги до відповідача новому кредитору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідачу надіслано письмову вимогу щодо повернення боргу в сумі 47040,00 грн, але борг не сплаченого, у зв`язку з чим ТОВ ФК «Кредит-Капітал» реалізуючи права нового кредитора просить стягнути вказану суму боргу в судовому порядку.

Ухвалою суду від 29.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 8).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку визначеному законом. Заяв по суті справи, а саме відзиву, а заяв з процесуальних питань, в порядку визначеному законом, відповідачем суду не подано (а.с.68, 98).

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 9944597, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 1200,00 грн., строк кредитування 105 днів, пільговий період сторони погодили 15 днів, тобто до 16.06.2023, а поточний період 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується - 14.09.2023 року. Сторони погодили денну проценту ставку 1,0 % (пільговий період) та 3% за стандартною процентною ставкою. Сторони погодили в договорі сплату комісії 1200,00 грн, що становить 10% від суми кредиту та сплачується одноразово (а.с.74-75). Вказаний договір підписано сторонами, в тому числі ОСОБА_1 за допомогою електронної системи, в якій він ідентифікувався (а.с.83, 84), надавши свої анкетні дані, пройшов ідентифікацію, заповнив заяву на отримання кредиту. Що підтверджено документами наданими позивачем (85-86).

Факт отримання кредитних коштів підтверджено платіжним дорученням на суму 12000,00 грн (а.с. 87).

Як слідує з відомості про щоденні нарахування за договором, складеними ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 не здійснював платежі за договором (а.с. 88).

28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан»» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №9944597 від 01.06.2023, укладеним з відповідачем, на загальну суму 40920,00 грн з яких: 12000,00 грн. тіло кредиту, 1200,00 грн. комісія за надання кредиту, 27720,00 грн. заборгованість за відсоткам (а.с.94).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» за період з 29.08.2023 року (дата відступлення права вимоги) до 13.09.2023 (строк закінчення кредитного договору) позивачем було донараховано відсотки відповідно до умов договору, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.09.2023 року становить: 47040,00 грн. та складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12000,00 грн. комісією за надання кредиту у розмірі 1200,00 грн., та відсотками за весь час користування кредитом у розмірі 33840,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчили б про погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами у позасудовому порядку, не висловлено заперечень щодо позову та не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості наданого позивачем.

Оскільки відповідач порушив зобов`язання встановлені вищевказаним кредитним договором, що має наслідком формування заборгованості, заборгованість не сплачена, що порушує права нового кредитора, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 9944597 від 01.06.2023 в загальному розмірі 47040,00 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2422,40 грн у рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору (а.с. 7).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року, детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 11.12.2025, Акт №Д/11871 від 11.12.2025 (а.с. 95-97).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд, розглянувши вказані докази, оцінивши розмір витрат на правничу допомогу з точки зору реальності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, приходить до висновку, заявлені до відшкодування витрат на правничу допомогу не є реальними та пропорційними сумі заявлених позовних вимог. Так, суд звертає увагу на те, що така складова як «усна консультація Клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості…», що нібито склала 30 хв часу, нічим не підтверджена, а така послуга як «ознайомлення з матеріалами кредитної справи» тривалістю 2 години, є явно необґрунтованою з урахуванням обсягу документів, на яких ґрунтувався позов, а це розрахунки складені первісним кредитором, договори кредиту та факторингу. Така складова як складення позову про стягнення боргу та подання його до суду, є реальною, але час складання позову завищеним, оскільки зміст позову є нескладним, ґрунтується на незначній кількості документів, є поданим через систему електронний суд, що не вимагає додаткових часових та ресурсних витрат.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що обґрунтованою та реальною є сума витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що відповідає реальним витратам на надання правничої допомоги в даній справі, є співмірним з ціною позову, не призведе до надмірного, невиправданого збагачення позивача та надмірного тягаря на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () заборгованість за кредитним договором № 9944597 від 01.06.2023 в загальному розмірі 47040 (сорок сім тисяч сорок) гривень 00 копійок, витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 26.03.2026 року.

Суддя М.В. Березюк