ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/595/26Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/9879/25 Категорія: 310000000 Чапліна Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (далі ТОВ «Новий колектор») звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор» та ОСОБА_1 11 грудня 2021 року укладено кредитний договір № 0870-3936, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 15 000,00 грн на наступних умовах: строк кредиту складає 70 календарних днів; термін погашення кредиту - 18 лютого 2022 року. Відповідно до п. 1.2. кредитодавець надає позичальникові на умовах, передбачених договором, грошові кошти (кредит) в кредит у сумі 15 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Згідно п. 1.6 протягом строку кредиту, встановленого пунктом 1.4. договору, розмір процентів за користування кредитом складає 1,20 % від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Реальна річна відсоткова ставка складає 35 527 %. Згідно з додатком №1 кредитного договору № 0870-3936 п. 2 орієнтовна загальна вартість кредиту становить 27 600,00 грн та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 12 600,00 грн. Відповідно до договору № 0870-3936 від 11 грудня 2021 року кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 15 000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Отже, кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі. В свою чергу позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, про що свідчить розрахунок заборгованості, у зв`язку з чим станом на 15 липня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 27 600,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 15 000,00 грн та за відсотками - 12 600,00 грн.

Позивач також зазначив, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 0870-3936 від 11 грудня 2021 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 .

В свою чергу позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу №УКФ-261224-2 від «26» грудня 2024 року, а також вимога про сплату заборгованості від 26 грудня 2024 року.

Керуючись такими доводами, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №0870-3936 від 11 грудня 2021 року у розмірі 27 600,00 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новий колектор» заборгованість за кредитним договором №0870-3936 від 11 грудня 2021 року у розмірі 27 600,00 грн, зокрема 15 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 12 600,00 грн заборгованості за відсотками, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а всього 30 022,40 грн.

Ухвалюючи рішення суд врахував, що відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, після чого позикодавець надіслав за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону (міститься в реквізитах договору) одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі ОСОБА_1 .

Районний суд також зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Водночас, представник відповідача не надав жодного належного і допустимого доказу для спростування факту укладення ОСОБА_1 кредитного договору № 0870-3936 від 11 грудня 2021 року у електронному вигляді та накладення на нього будь якого іншого підпису (одноразового ідентифікатора) ніж зазначеного у такому договорі, внаслідок чого відповідні аргументи останнього суд відхилив. Зазначив, що відповідач не спростовував факт отримання кредитних коштів та користування ними. У такий спосіб останній намагається уникнути належного виконання зобов`язання.

Суд виснував, що доказів виконання умов кредитного договору та повернення коштів відповідач також не надав, що в загальному свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Зачепіло З.Я. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Новий колектор» відмовити повністю.

Апелянт зазначає, що кредитний договір не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, оскільки саме тільки зазначення у кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно з вимогами законодавства. Відомості про те, що відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи відсутні. Будь-які документи, що підтверджують особу позичальника у матеріалах справи також відсутні. В матеріалах справи немає доказів, що мобільний додаток або веб-сайт в мережі Інтернет (Особистий кабінет відповідача) товариства належить саме відповідачу, як і відсутній відповідний документ на підтвердження того, що відповідач отримував смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором.

Щодо ненадання дійсних розрахунків та первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту за кредитним договором №0870-3936 від 11 грудня 2021 року скаржник зазначає, що позивачем на підтвердження перерахування відповідачеві коштів за кредитним договором не надано належних доказів - розрахункових документів (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписок з банківського рахунку відповідача. У договорі, укладеному з первісним кредитором, відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Скаржник зазначає, що у даних документах не міститься відомостей про те, що кошти перераховуються на підставі відповідних договорів, що не дає суду можливості застосувати до даних правовідносин умови цього договору. Відтак, зазначене не підтверджує факт перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідного договору, а не іншими особами за іншими правовідносинами.

Крім того, в апеляційній скарзі представник зазначає, що позивачем не надані докази на обгрунтування того, що ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами наданого кредиту.

Скаржник також вказує про те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором, а встановлений розмір відсотків є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків.

Адвокат відповідача звертає увагу апеляційного суду на відсутності у матеріалах справи доказів направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, тому позовну заяву про стягнення кредитної заборгованості вважає поданою з порушенням норм матеріального права, необгрунтованою та передчасною.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 27 600,00 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 11 грудня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0870-3936, за умовами якого кредитодавець надає 15 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту - кредит. Кредит надається позичальнику виключно через сайт кредитодавця (https://navse.in.ua). Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.п. 1.2, 1.3).

Згідно із п. 1.4 договору, п. 3. Паспорту споживчого кредиту строк кредиту складає 70 календарних днів. Кредит має бути повернений згідно Графіку платежів (додаток 1 до Кредитного Договору) до 18 лютого 2022 року (Термін погашення). Повернення кредиту відбувається шляхом внесення 5 однакових за розміром платежів (один платіж раз на 2 тижні). Кожен із відповідних двотижневих платежів передбачає сплату однієї п`ятої від суми кредиту та суми нарахованих за користування кредитом процентів.

Відповідно до п. 1.5 договору цей кредитний договір є укладеним з моменту одержання кредитодавцем відповіді (акцепту) заявника/позичальника про прийняття пропозиції (оферти) кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, про що більш детально зазначено у правилах. Даний договір, в частині виконання прав та обов`язків за ним, діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Протягом строку кредиту, встановленого пунктом 1.4. договору, розмір процентів за користування кредитом складає 1.20 % від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Реальна річна відсоткова ставка складає 35 527 % (п. 1.6 договору).

Згідно із п.п. 3.1-3.3 договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом на умовах та в порядку, встановленому цим кредитним договором та правилами. Сторони досягли згоди у тому, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься відповідно до умов цього кредитного договору, правил та графіку платежів (який є частиною кредитного договору). Строк та проценти за користування кредитом за цим договором обчислюються згідно з графіком платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються на всю суму кредиту з дня перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок позичальника, до якого емітована платіжна картка, вказана позичальником при укладенні цього кредитного договору, до терміну погашення кредиту. Заборгованість за договором підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості у строк, встановлений кредитним договором, та у порядку, передбаченому правилами.

Відповідно до п. 2 додатку №1 кредитного договору № 0870-3936 від 11 грудня 2021 року орієнтовна загальна вартість кредиту становить 27 600,00 грн та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 12 600,00 грн.

Кредитний договір № 0870-3936 від 11 грудня 2021 року (а.с. 15-20), додаток №1 до кредитного договору (графік платежів) (а.с. 21), правила надання споживчих кредитів (а.с. 21 зв.-29), паспорт споживчого кредиту (а.с. 29 зв.-31) підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) A885.

26 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий колектор» було укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0870-3936 від 11 грудня 2021 року у розмірі 27 600,00 грн.

До позовної заяви товариством додано моніторинг дій користувача з Інформаційно-телекомунікаційній системі при укладенні кредитного договору №0870-3936 від 11 грудня 2021 року, з якого вбачається алгоритм дій сторін під час укладення договору: вхід на сайт кредитодавця; ідентифікація в інформаційно-телекомунікаційній системі; створення заявки клієнтом; повідомлення про прийняте рішення (надсилання смс про схвалення заявки на номер НОМЕР_1 ); повідомлення про прийняте рішення (надсилання емейлу про схвалення заявки на пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ); розміщення договору (оферти) в інформаційно-телекомунікаційній системі; ознайомлення з офертою (підтвердження ознайомлення з офертою обрання опції «Приймаю»); формування одноразового ідентифікатора (відправка смс з одноразовим ідентифікатором для підписання); сформоване електронне повідомлення про прийняття пропозиції (у особистому кабінеті клієнта сформовано електронне повідомлення про прийняття (акцепт); введення одноразового ідентифікатора (підписання електронного повідомлення про прийняття пропозиції); розміщення інформації в особистому кабінеті про укладення договору; перерахування коштів; відправка в емейл примірника договору.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає доведеним, що вказаний кредитний договір був підписаний позичальницею ОСОБА_1 за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, який був надісланий ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на номер телефону, зазначений відповідачкою, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору містяться коди ідентифікатори відповідачки, що і є її безпосереднім підписом, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Заперечуючи щодо підписання одноразовим ідентифікатором кредитного договору, проходження верифікації та ідентифікації відповідача, клопотань про витребування оригіналу такого доказу, візуального огляду інформаційно-комунікаційної системи, власником якої створено електронний документ та можливість авторизуватися в цій системі для її користувачів, а також отримати від власника системи відповідний електронний документ за допомогою технічних засобів цієї системи або іншої, залучення спеціаліста або призначення відповідної судової експертизи для здійснення відповідного огляду інформаційно-комунікаційної системи з метою ознайомлення з оригіналом електронного документа, сторона відповідача не заявляла.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір не підписувався, а ідентифікація та верифікація особи, яка відбулась при укладенні договору, не підтверджена матеріалами справи, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ідентифікація особи ОСОБА_1 відбувалась у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» та узгоджується із положеннями ч. 6 ст. 11 зазначеного Закону. Підписання договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора не спростовано.

Крім того, на підтвердження перерахування коштів на виконання умов договору у матеріалах справи міститься довідка про перерахування суми кредиту №0870-3936 від 11 грудня 2021 року у розмірі 15 000,00 грн через систему EASYPAY_API платіж №, номер карти НОМЕР_2 (а.с.14); довідка АТ «Перший український міжнародний банк» від 25 листопада 2025 року про отримання ОСОБА_1 банківської платіжної картки НОМЕР_3 до рахунку № НОМЕР_4 (а.с. 107); виписка по зазначеному банківському рахунку про надходження на рахунок ОСОБА_1 через систему EASYPAY переказу на суму 15 000,00 грн 11 грудня 2021 року (а.с.108-109), що спростовує доводи апелянт у цій частині.

При цьому, заперечуючи проти укладення договору, відповідачем не надано належних доказів укладення договору від її імені іншою особою за відсутності її волевиявлення, перерахування кредитних коштів не на її рахунок, а також неналежності номеру телефону в момент укладення договору ОСОБА_1 , звернення відповідача до правоохоронних органів щодо неправомірного використання позивачем персональних даних відповідача чи шахрайських дій.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також і посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем було порушено порядок звернення до суду та передчасність позову у зв`язку із відсутністю доказів направлення відповідачу досудової вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача виконати взяті на себе кредитні зобов`язання перед новим кредитором у відповідному розмірі та строк, визначений договором 18 лютого 2022 року.

Доводи скаржника щодо значного перевищення розміру відсотків розміру заборгованості за тілом кредиту та посилання представника на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» апеляційним судом відхиляються.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 вказано, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

У пункті 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

При цьому ч. ч. 1, 2, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (на який посилається скаржник) передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Однак, у даному випадку нарахування відсотків проводилося за правомірне користування кредитними коштами, а не відсотків як компенсації у разі невиконання споживачем зобов`язань за договором, чого не врахував скаржник.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу відповідача на те, що, укладаючи кредитний договір, позичальник самостійно та добросовісно надала оцінку запропонованим умовам кредитування, зважила на можливість їх дотримання з огляду на наявне фінансове становище та на час укладення договору, вважала їх прийнятними та вигідними для себе, що й отримало вираження у факті надання згоди на укладення правочину та отримання на його підставі кредитних кошів у відповідні строки та зі сплатою визначених відсотків за користування кредитними коштами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судового збору не проводиться.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді