Провадження №2/333/1041/26
У Х В А Л А

про визнання явки обов`язковою

05 березня 2026 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи №333/10098/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя знаходиться цивільна справа №333/10098/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

У судове засідання позивач не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином. На адресу суду надійшов лист від імені відповідача про розгляд справи за його відсутності і про те, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

На підставі ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, «Право на справедливий суд», згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також стаття 17 Конвенції закріплює один із основоположних принципів зазначеної Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у рішеннях проти України наголошував, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмету спору для заявника.

Лист, який надійшов поштовим відправленням від імені відповідача сам по собі не є безумовним доказом належного і добровільного волевиявлення особи. За відсутності особистої участі відповідача суд позбавлений можливості перевірити: чи дійсно лист підписаний саме відповідачем, чи не був документ підготовлений і надісланий без його відома, чи є формулювання «позовні вимоги підтримую в повному обсязі» визнанням позову, чи усвідомлює особа правові наслідки визнання позову. Для забезпечення принципу змагальності та безпосередності дослідження доказів суд має перевірити справжність позиції відповідача шляхом надання ним особистих пояснень у судовому засіданні.

Крім того, після надіслання вищезазначеного листа до суду позивачем 03.02.2026 року і 05.02.2026 року було збільшено розмір позовних вимог шляхом надання до суду відповідних заяв. Ця обставина додатково зумовлює необхідність особистої явки відповідача підтвердження або уточнення своєї позиції з урахуванням зміненого розміру позовних вимог.

За таких обставин, перевіривши матеріали справи, з урахуванням особливостей вказаної справи, задля повного і всебічного дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, суд вважає за необхідне визнати обов`язковою явку відповідача у судове засідання.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи у судовому засіданні на іншу дату.

Згідно з ч.3 ст.43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Керуючись ст.ст.43, 44, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відкласти розгляд справи №333/10098/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, на 16-00 годину 13 квітня 2026 року.

Визнати явку відповідача ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 16-00 годину 13 квітня 2026 року, обов`язковою.

Попередити учасників справи, що у випадку не виконання ними процесуальних обов`язків судом можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст.148 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков