Справа № 509/7038/25
05 березня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання: Пронози І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/7038/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.12.2025 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що передбачено ст.ст. 274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав.
У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку та зважаючи на відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, врегульовані Законом України від 14.05.2015 року № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII).
Відповідно до п. 5, п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
Згідно п. 7, п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
За приписами ч. 1 ст. 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Водночас відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 417-VIII у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок.
Судом встановлено, що ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .
ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» призначене управителем на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, а саме відповідно до рішення Виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 31.12.2021 року № 501 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків на території Таїровської територіальної громади» та договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05.01.2022 року, укладеного між ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» та Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області.
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 17.01.2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16305092 від 17.01.2014 року, інформаційною довідкою № 452076433 від 14.11.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Відповідач не надав суду власних розрахунків, доказів оплати або доказів неякісного надання послуг.
Таким чином, між сторонами виникли відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг, які врегульовані Законом України від 09.11.2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
За змістом п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно до п. 1 ч. ст. 5 Закону № 2189-VIII житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Згідно п. 2 ч. ст. 5 Закону № 2189-VIII комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 10 Закону № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
З матеріалів справи вбачається, що тарифи на житлово-комунальні послуги, що діяли в спірний період, встановлені рішенням Виконкому Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 19.10.2018 р. № 283 «Про встановлення коригованих цін/тарифів на послуги з утримання багатоквартирних жилих будинків та прибудинкових територій, послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання будинків АДРЕСА_1 , рішенням Виконкому Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 30.10.2018 р. № 287 «Про встановлення коригованих цін/тарифів на послуги з утримання багатоквартирних жилих будинків та прибудинкових територій, послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання будинків АДРЕСА_1 , рішенням Виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 31.12.2021 р. № 501 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків на території Таїровської територіальної громади», договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05.01.2022 року, укладеним між ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» та Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області, рішенням Виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 10.09.2021 року № 355 «Про погодження скоригованого тарифу на послуги з управління багатоквартирними будинками», додатковою угодою № 1 від 01.11.2024 року до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05.01.2022 року, укладеною між ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» та Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області.
За приписами ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати житлово-комунальних послуг. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Відповідач не надав суду власних розрахунків, доказів оплати або доказів неякісного надання послуг.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене вище, згідно з ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.
Крім того, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу.
Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» отримав правничу допомогу адвоката Халдая І. В. на загальну суму 5000,00 грн., що складається з: визначення юридичної концепції захисту прав клієнта, проведення опрацювання та аналіз наданих Клієнтом документів, пошук практики Верховного Суду в подібних правовідносинах (1 год. - 1 000,00 грн.), складення, підготовка та направлення до суду позовної заяви з копією позовної заяви та копіями всіх документів, що додаються до неї, для відповідача (4 год. - 4 000,00 грн.).
Вказані обставини підтверджуються наданими суду: договором про надання правничої допомоги від 08.10.2025 року; додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 08.10.2025 року, від 18.11.2025 року; рахунком на оплату № 3 від 19.11.2025 року; ордером серії ВН № 1609847 від 17.11.2025 року.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору про надання правничої допомоги від 08 жовтня 2025 року отримання винагороди Адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Сума гонорару визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та зазначається Сторонами в додатковій угоді до цього договору, яка є підставою для проведення розрахунків за надану правничу допомогу.
Згідно пунктів 2, 4 додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 08 жовтня 2025 року, від 18 листопада 2025 року загальна вартість наданої Клієнту правничої допомоги становить 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги протягом 3 (трьох) робочих днів з дня фактичного виконання рішення суду про задоволення позову (часткове задоволення позову).
В даному випадку суд враховує, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Виходячи з предмету спору, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, відсутності заперечень відповідача щодо співмірності витрат позивача на правничу допомогу, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 19, 81, 141, 178, 187, 211, 247, 258, 259, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Є. М. Панасенко