Провадження №2-о/389/4/26
Ухвала

іменем України

12 березня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

присяжних: Войтюк М.М., Лімборської О.В.,

за участю секретаря судового Чернявської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку окремого провадження заяву виконавчого комітету Знам`янської міської ради, заінтересована особа об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Матросова28», про визнання особи недієздатною,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановити над ним опіку.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою суду від 22.01.2026 вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Главою 7 розділу І ЦПК України визначено, що судові виклики та повідомлення здійснюються судовими повістками про виклик та судовими повістками-повідомленнями. Порядок виклику та вручення судових повісток визначено ст.128, 130 ЦПК України.

Заявник та його представник ОСОБА_2 були повідомленні належним чином про дату та час проведення судових засідань, про що свідчать довідки про доставку електронного документу, а саме судових повісток про виклик до суду до їхніх електронних кабінетів.

Разом з тим, в судові засідання, призначені зокрема на 19.02.2026 та 12.03.2026, представник заявника не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки заявника до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Поважність причини неявки заявника враховується при першій неявці. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки заявника до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вищезазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки заявника, суд повинен залишати заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує заявника, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо заявник не може взяти участь в судовому засіданні, він вправі подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого заявника та його представника і у випадку їх повторної неявки, якщо від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення заявника (його представника) про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід відзначити, що заявник, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення заявника та його представника вдруге поспіль про судове засідання, їх неявка, відсутність в справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, позбавляє суд можливості проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити заяву без розгляду.

З огляду на викладене та враховуючи, що представник заявника, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно без поважних причин не з`явився в судове засідання, а також не надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, чим зловживає процесуальними правами та затягує розгляд справи, тому суд вважає за необхідне дану заяву залишити без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу на положення ч.2 ст.257 ЦПК України, відповідно до якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися повторно з даним позовом до суду. Таким чином, право на доступ заявника до суду не є порушеним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 44, 128, 131, 211, 223, 257, 258, 260, 261, 294 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву виконавчого комітету Знам`янської міської ради, заінтересована особа об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Матросова28», про визнання особи недієздатною,залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва

Присяжні М.М. Войтюк

О.В. Лімборська