Справа № 473/6270/25
Провадження № 22-ц/812/825/26
У Х В А Л А

09 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Коломієць В.В.

суддів Серебрякової Т.В., Тищук Н.О.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 19448 від 19 вересня 2024 року у розмірі 36000 грн та 5422 грн 40 коп. судових витрат

03 березня 2026 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За правилами ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З електронних копій матеріалів справи в автоматизованій системі КП «Д-3» вбачається, що рішення проголошено 28 січня 2026 року без участі сторін. Згідно супровідного листа суду його копія направлена позивачу 30 січня 2026 року. Останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 27 лютого 2026 року.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію повного рішення суду він отримав 04 лютого 2026 року.

За правилами ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки доводи апелянта підтверджуються доданими до апеляційної скарги доказами та враховуючи, що апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду, колегія суддів вважає, що причини пропуску апелянтом процесуального строку є поважними.

За такого клопотання про поновлення строку відповідно до ст. 354 ЦПК України підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження судового рішення поновленню.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Клопотання про звільнення від сплати судового відповідач обгрунтовує вимогами пункту 9 частини першої статті 5, статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо посилання апелянта, як на підставу звільнення від сплати судового збору з підстав визначених ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судовий збір" колегія суддів зазначає.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є відповідачем у справі, а за захистом свого порушеного права звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Процент», а тому положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" в даному випадку застосуванню не підлягають.

Також не підлягають застосуванню і вимоги пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до вимог даної статті від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп та законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, тоді як ОСОБА_1 має інвалідність третьої групи з дитинства.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору на піставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 обгрунтовує скрутним матеріальним становищем, зазначаючи, що розмір судового збору становить понад 57% його щомісячного доходу, а саме він отримує лише пенсію по втраті годувальника та соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства ІІІ групи. Крім того, фінансовий стан ускладнюється необхідністю забезпечення постійного стороннього догляду за матір`ю, ОСОБА_2 - особою з інвалідністю II групи. Сплата судового збору для нього є непосильним тягарем та перешкоджає доступу до правосуддя, гарантованому статтею 55 Конституції України.

На підтвердження зазначених обставин відповідач надав копію пенсійного посвідчення особи з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, довідку №583027 від 03 лютого 2026 року про доходи за період з 01.04.2024 року по 31.01.2026 року, видану Вознесенським об`єднанням управління ПФУ в Миколаївській області, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про джерела та суми нарахованого доходу від 25 лютого 2026 року за період з жовтня 2025 року по січень 2026 року, копію пенсійного посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи матері ОСОБА_2 , копію свідоцтва про смерть батька від 04 вересня 2025 року, виписки з банківських рахунків.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Частиною 1, 3, 5 статті 136 ЦПК України також зазначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 12 березня 2021 року у справі №912/1061/20.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniatv. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідку про доходи з Державної податкової служби України, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідку податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені у клопотанні ОСОБА_1 обставини та надані докази на їх підтвердження докази не дають достатніх підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, оскільки не відображають майновий стан заявника в повній мірі.

Так, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, тощо. Такі докази на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 суду не подано.

За такого апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Проте ОСОБА_1 не позбавлений можливості повторно звернутись до апеляційного суду з клопотанням (заявою) про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з огляду надані ним докази його майнового стану.

Апеляційний суд звертає увагу, що у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України буде стягнуто з апелянта в дохід держави.

Відповідно до вимог підпункту 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 % відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору за подачу апеляційної скарги має становити (2422,40 х 150% х 0,8) =2906 грн 88 коп.

Проте апелянтом судовий збір не сплачено.

Вказаний недолік перешкоджає порушенню апеляційного провадження та є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст. 356, 357, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2026 року.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 січня 2026 року - залишити без руху.

Надати особі, яка подає апеляційну скаргу, строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання ним копії даної ухвали для:

- сплати 2906 грн 88 коп. судового збору на зазначений нижче рахунок:

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Одержувач коштів: УК у м. Миколаїв /м.Миколаїв/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: «101; Судовий збір по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення від 28.01.2026 р. справа № 473/6270/25, Миколаївський апеляційний суд (При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані).

Оригінал квитанції про сплату вказаної суми надати до Миколаївського апеляційного суду.

У випадку не усунення вказаних недоліків щодо сплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Т.В. Серебрякова

Н.О. Тищук