1Справа № 335/1459/26 2-о/335/78/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря Барановської В.О., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Федоренка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування вимог зазначено, що заявник ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_2 з червня 2024 року по 18 вересня 2025 року проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний бюджет та вели спільне господарство, у зв`язку із онкологічним захворюванням батько заявника потребував сторонньої допомоги та турботи. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявника ОСОБА_2 помер. ОСОБА_2 , як пенсіонер МВС України, через рішення суду отримував перерахування розміру своєї пенсії. Рішення суду знаходиться на виконанні у заінтересованої особи, але на час смерті батька заявника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повністю не виконано залишилася частина недоотриманої ОСОБА_2 суми пенсії. 18.12.2025 заявник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату, як спадкоємцю, недоотриманої батьком ОСОБА_2 пенсії, на що отримав відповідь, що подібна виплата може бути проведена лише члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті.

Посилаючись на вказані обставини, заявник ОСОБА_1 просить суд, встановити факт проживання разом із батьком пенсіонером ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з червня 2024 року на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 13.02.2026 відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Федоренко О.І. у судовому засіданні підтримали обставини, викладені у заяві, просили вимоги заяви задовольнити.

Представник Головного управління пенсійного фонду України Машко Г.В. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.06.1985, запис № 29.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 19.09.2025 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1752.

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.09.2025, встановлено що 25.09.2025 зареєстровано спадкову справу №154/2025 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2026/000927693 від 20.01.2026 заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 23.06.2024.

Відповідно до копії Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 18.05.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 23.05.2024 № 2304- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, встановлено що ОСОБА_2 має фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_3 .

Також встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

18.12.2025 заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати йому, як сину пенсіонера ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав разом з пенсіонером на день його смерті, суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.01.2026 № 2028-30928/Т-02/8-0800/26 заявнику було повідомлено, що питання стосовно недоотриманої пенсії буде вирішено після надання документів, що підтверджують проживання разом із пенсіонером на день його смерті.

У судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_3 (сусід), ОСОБА_4 (наречена), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (сусіди), які, кожен окремо, підтвердили факт проживання заявника ОСОБА_1 разом з його батьком ОСОБА_2 з початку 2024 року по день смерті останнього.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Разом з тим, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 виклав свою позицію, згідно якої зазначив: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Отже, зазначені докази є належними, допустимими та такими, що дають суду достатньо підстав дійти висновку, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав разом із батьком ОСОБА_2 , з червня 2024 по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із батьком ОСОБА_2 , на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є ефективним способом захисту прав заявника, у даному випадку.

При цьому, суд враховує, що факт постійного проживання із особою на день смерті це юридична обставина, що підтверджує спільне проживання заявника та померлого на момент смерті, встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, та необхідна для отримання недоотриманої пенсії після смерті батька, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання із особою на день її смерті.

Керуючись ст.ст. 76-83, 247, 258, 259, 263-265, 273, 293, 315-319, 352, 354, суд, -

УХВАЛИВ:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Повне рішення суду складено 12 березня 2026 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, (, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б).

Суддя І.А. Крамаренко