Справа № 686/3067/26
Провадження № 6/686/132/26
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.,

з участю: секретаря судового засідання Томашівської А.Т.

представника заявника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача Слободянюк Р.М.

розглянувши заяву ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

встановила:

19 лютого 2026 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 03.02.2026 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області по справі №686/3067/26 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 .

Заявник зазначив, що звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 надала неправдиві відомості про те, що дитина - ОСОБА_4 проживає разом з нею.

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа №686/36241/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Разом з тим був поданий зустрічний позов про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

В даній справі судом рішення про те із ким проживатиме дитина, ще не прийняте.

Крім того, ОСОБА_2 вводить суд в оману вказуючи на те, що син знаходиться на повному її утриманні.

В даний період часу ОСОБА_5 проживає разом з батьком - ОСОБА_3 . Заявник вважає, що належними та допустимими доказами не підтверджено та не аргументовано про те що ОСОБА_2 одноосібно утримує сина та витрачає кошти на його виховання. В силу даних тверджень, вона не надала суду жодного підтвердження про те що саме вона витрачає кошти на утримання дитини.

В судовому засіданні представник заявника заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню підтримав, просив задоволити. На підтвердження фактичного проживання дитини з батьком представив акт про фактичне місце проживання.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила щодо визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Зауважила, що звернення з позовом до суду про визначення місця проживання обумовлено необхідністю здійснення захисту прав та законних інтересів дитини.Заперечила фактичне проживання дитини з батьком.Підтвердила участь батька у спілкуванні з дитиною. Основний догляд та утримання сина здійснює вона.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Судом встановлено, що в січні 2026 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.01.2026 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.02.2026 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області по справі №686/3067/26 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.01.2026 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто судовий збір в сумі 332 грн. 80 коп. на користь держави.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Виходячи з положень ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є також виконавчим документом.

Згідно ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми судовий наказ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що судовий наказ у справі був виданий помилково, або що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку із припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою. Дитина зареєстрована по місцю проживання матері та не знімалась з реєстрації з моменту народження.

Крім того, розгляд справи №686/36241/25 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини триває, на момент розгляду заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню рішення по вказаній справі не прийнято, а отже спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини не вирішено.

Представлений Акт про фактичне місце проживання ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_3 не є належним доказом у справі, оскільки хронологічно не моживо встановити дату його виготовлення. В той же час він не спростовує реєстрацію дитини по місцю проживання матері.

При цьому суд зазначає, що сам по собі факт виконання боржником за судовим наказом свого обов`язку із утримання дитини у добровільному порядку, зважаючи на те, що такий обов`язок зберігається впродовж усього періоду до досягнення дитиною повноліття, не свідчить про помилковість видачі судового наказу, чи про те, що відповідний обов`язок боржника припинений, та відповідно не є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання. Боржник не обмежений у праві звертатись до суду про зменшення розміру аліментів чи у інший спосіб захистити свої права, передбачені законом.

Керуючись ст.ст.173, 432 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

В задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Зоряна ЧЕВИЛЮК