Справа №175/1983/24
провадження №6/175/392/25
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2026 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

із секретарем Грицай К.С.

розглянувши у судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Л.М. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №175/1983/24 виданого 16.09.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 07.03.2008 року у розмірі 89552,25 грн., яка складається з 73720,00 грн. заборгованість за кредитом, 15832,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом та суми судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника громадянина України ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Людмила Миколаївна до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у своєму поданні просила розглянути подання без її участі.

Представник АТ КБ «Приватбанк» Сидоренко О.О. в судове засідання не з`явився. Надав до суду додаткові пояснення в яких не заперечував проти задоволення подання приватного виконавця.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни перебуває виконавче провадження № 76126898 з примусового виконання виконавчого листа № 175/1983/24 виданого 16.09.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 07.03.2008 року у розмірі 89552,25 грн., яка складається з 73720,00 грн. заборгованість за кредитом, 15832,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом та стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» суми судового збору в розмірі 3028,00 грн. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

До офісу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Л.М., надійшла заява від представника стягувача разом з виконавчим листом № 175/1983/24 виданого 16.09.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 07.03.2008 року у розмірі 89552,25 грн., яка складається з 73720,00 грн. заборгованість за кредитом, 15832,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом та стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» суми судового збору в розмірі 3028,00 грн.

25.09.2024 року, розглянувши заяву представника стягувача, та керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76126898, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 175/1983/24, виданого 16.09.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

Пунктом 2 вказаної постанови зобов`язано боржника подати декларацію про майновий стан в п`ятиденні термін з моменту відкриття виконавчого провадження, однак станом на поточну дату боржник декларацію не подав, причини невиконання законних вимог приватного виконавця не пояснив.

Постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу № 76126898 направлено 26.09.2024 року рекомендованим листом за адресою боржника вказаною у виконавчому документі - АДРЕСА_1 (трекінг поштового відправлення 280).

Відповідно до ст. 28 Закону, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню частини першої статті 28 Закону, за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року в справі № 643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18 березня 2021 року у справі №520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20).

В подальшому, в процесі виконання виконавчого провадження, приватним виконавцем направлено електронні запити до Державної фіскальної служби України, щодо отримання інформації про наявність відкритих рахунків боржника, Державної податкової служби України, щодо отримання інформації про джерела та/або суми доходів, Міністерства внутрішніх справ України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, та направлена вимога до банківських установ з метою отримання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків боржника.

Також, 11.10.2024 року приватним виконавцем направлявся виклик на адресу боржника, з вимогою з`явитись до офісу приватного виконавця щодо сплати боргу за вищевказаними виконавчими документами, та одночасно надати необхідні пояснення, достовірні відомості, та необхідні документи.

Вжитими приватним виконавцем заходами, встановлено, що кошти на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо. Боржник офіційно не працює, заборгованість за рішенням суду не сплачує.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником не зареєстровано жодного нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення.

Так, в процесі здійснення виконавчого провадження, в порядку ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», 11.10.2024 року винесено постанову про арешт майна боржника, яку направлено до виконання Головному управлінню Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області та Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області та постанову про арешт коштів, яку направлено до банківських установ на виконання.

Згідно відповіді МВС, за боржником вістуне зареєстроване будь яке рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення. 3 метою перевірки майнового стану боржника, 24.10.2024 року приватним виконавцем здійснено виїзд за місцем мешкання боржника, але перевірити майновий стан не було можливості, оскільки двері ніхто не відчинив.

Додатково згідно відповіді ГУ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ приватному виконавцю стало відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 02.06.2015, орган видачі 1202. Все вищевикладене свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення та приховування майна та коштів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини які регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК).

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями п.5 ст. 6 цього Закону встановлено, що Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове затримання у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р. № 661-VI «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-VI) встановлено, що на Державну прикордонну службу України (далі - ДПС) відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами приватного (державного) виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів

Відповідно до ст. 129-11 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК) ст. 441, врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК, яка міститься у гл. VI ЦПК «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні. Ст. 441 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону виконавче України «Про провадження» приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, вже відбувся і є об`єктивно наявним та вбачається з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні свідчить невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом виконавця; письмове повідомлення приватному та/або державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Приватним виконавцем складено акт, яким встановлено: виходом приватного виконавця за місцем мешкання боржника, двері ніхто не відчинив. У зв`язку з чим, отримати будь-які відомості щодо боржника на місці складення акту приватного виконавця, виявилося неможливим.

Не зважаючи на вимоги Закону та судового рішення боржник за виконавчим провадженням відверто ігнорує вимоги виконавця, ухиляється від виконання рішення та не виявляє жодного наміру повністю чи частково виконати рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. за Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Оскільки під час розгляду даного подання судом встановлено, що приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке до даного часу боржником не виконується, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 78, 89, 377-1, 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження щодо боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/1983/24 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 07.03.2008 року у розмірі 89552,25 грн., яка складається з 73720,00 грн. заборгованість за кредитом, 15832,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом та суми судового збору в розмірі 3028,00 грн., яке набрало законної сили.

Виконання тимчасового обмеження доручити Державній прикордонній службі України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бойко О.М.