Провадження № 2/159/98/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (м. Київ, вул. Мечнікова, 3/306) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позов обґрунтовано тим, що 26.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» та ОСОБА_1 було укладено договір № -17188.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» відповідачу у розмірі 3500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом.

03.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір № 03-06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № -17188.

10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № -17188.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № -17188.

У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого, загальний розмір заборгованості за договором № -17188, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 33934,50 грн., з яких: 3500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 30434,50,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Крім цього, 22.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір № .

Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Інфінанс» відповідачу у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,75% за один день користування кредитом.

11.02.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір № 11-02/22, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № .

10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № .

У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості за договором № , відповідно до розрахунку заборгованості, становить 194087,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 133787,50 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 55300,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами № -17188 від 26.10.2020 року та № від 22.11.2020 року в загальному розмірі 228022,00 грн., судові витрати по справі в сумі 2736,26 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

27.06.2025 року представником відповідача адвокатом Безсмертним С.М. подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає.

Зокрема, представник відповідача вказує на те, що позивачем не надано доказів факту укладення кредитного договору, не надано доказів факту перерахування коштів на рахунок відповідача. Крім цього, вказує на нікчемність розрахунку заборгованості.

На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю за безпідставністю та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надання правової допомоги.

В подальшому, 02.07.2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив відповідача, в якій стороною позивача викладені свої спростування обставин, викладених у відзиві. Зокрема, представник позивача зазначив, що відповідачем не надано на підтвердження своїх заперечень жодних доказів, які спростовують позовні вимоги позивача.

Враховуючи викладене, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю.

02.07.2025 представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, яке мотивоване тим, що для підтвердження факту перерахування коштів позичальнику за кредитними договорами слід витребувати у АТ КБ «Приватбанк» виписку по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період часу з 26.10.2020 року по 02.11.2020 року та з 22.11.2020 року по 29.11.2020 року.

08.07.2025 до суду надійшло заперечення представника відповідача (на відповідь на відзив) та відповідна заява відповідача, в яких відповідач заперечує проти задоволення даного клопотання представника позивача, оскільки таке клопотання подано всупереч вимогам ЦПК України.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2025 року клопотання представника позивача Ткаченко М.М. про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази - виписку по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період часу з 26.10.2020 року по 02.11.2020 року та з 22.11.2020 року по 29.11.2020 року.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи встановлено, що, відповідно до укладеного договору позики № -17188 від 26.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит в розмірі 3500,00 грн. на строк до 15.11.2020 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом.

Згідно Договору про відступлення прав вимоги № 03-06/21 від 03.06.2021 року, укладеного між ТОВ ««Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ТОВ ««Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» передає (відступає) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ ««Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № 03-06/21 від 03.06.2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № -17188 від 26.10.2020 року.

Згідно Договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № -17188 від 26.10.2020 року.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № -17188 від 26.10.2020 року в сумі 33934,50 грн., з яких: 3500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 30434,50,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Крім цього, відповідно до укладеного договору позики на умовах фінансового кредиту № /1 від 22.11.2020 року, між ТОВ ««Інфінанс»» та ОСОБА_1 , остання отримала кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. на строк 30 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,75 % за один день користування кредитом, що становить 638,75 % річних.

Згідно Договору факторингу № 11-02/22 від 11.11.2022 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ТОВ ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № /1 від 22.11.2020 року.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 11-02/22 від 11.11.2022 року, «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № /1 від 22.11.2020 року.

Згідно Договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № /1 від 22.11.2020 року.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № /1 від 22.11.2020 року в сумі 194087,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 133787,50 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 55300,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відтак, аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за договорами позики № -17188 від 26.10.2020 року та № /1 від 22.11.2020 року.

Судом встановлено, що відповідачем умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, процентів за його користування.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Твердження представника відповідача про відсутність факту перерахування коштів на рахунок відповідача, відсутність належних доказів укладення договору та неналежності розрахунку заборгованості повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, з відповіді АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250721/68772-БТ від 25.07.2025 року, надану на виконання ухвали суду від 09.07.2025 року встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_3 та, згідно виписки за період з 26.10.2020 року по 02.11.2020 року, на вказану банківську картку 26.10.2020 року зараховано грошові кошти в сумі 3500,00 грн., та, згідно виписки за період з 22.11.2020 року по 29.11.2020 року, на вказану банківську картку 22.11.2020 року зараховано грошові кошти в сумі 5000,00 грн., що повністю спростовують твердження представника відповідача про відсутність доказів надання кредитних коштів.

Решта доводів представника відповідача відхиляються судом за безпідставністю.

За таких обставин та враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 228022,00 грн. заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 2736,26 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, стороною позивача подано до суду: Договір надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2025 року; прайс-лист Адвокатського Обєднання «Лігал Ассістанс»; заявка на надання юридичної допомоги №581 від 01.03.2025 року; Витяг з Акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок довести неспівмірність заявлених витрат покладається на відповідача.

Представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача вказаних витрат через їх необґрунтованість.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а й за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3, 5, 9 статті 141 ЦПК, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в пункті 119 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд враховує характер і складність справи, обсяг виконаної роботи та те, що справа розглянута у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін і належить до справ незначної складності.

Окрім цього, правова позиція позивача була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Виокремлення адвокатом таких послуг як «вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок боржника, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок боржника», як самостійних видів адвокатських послуг є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором», а тому визначення оплати за вказані послуги є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих позивачу послуг правничої допомоги.

Отже, оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар є завищеним, оскільки має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат, а тому, співмірним буде стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення понесених ним під час подачі позову витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (м. Київ, вул. Мечнікова, 3/306) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (м. Київ, вул. Мечнікова, 3/306, ) заборгованість за договором № -17188 від 26.10.2020 року та договором № /1 від 22.11.2020 року в загальному розмірі 228022 (двісті двадцять вісім тисяч двадцять дві) грн. 00 коп. та судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі2736 (дві тисячі сімсот тридцять шість) грн. 26 коп. та правничої допомоги в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволені решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК