УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.,

з участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернувся із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження № 75222220 по примусовому виконанню вимоги виконавчого листа № 154/512/20 виданого 03.06.2024 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7163 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки, 3112,17 грн судового збору, 20592,60 грн витрат на проведення судових експертиз.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 05.06.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декеларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено боржнику рекомендваною кореспонденцією 06.06.2024.

Виконавчий документ на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно з інформації, наданої на запити в органи реєстрації майнового стану, майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє.

Виконавцем на адерсу боржника надсилались виклики про явку до виконавця длянадання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилась, про причини не повідомила виконавця.

При виході за адресою боржника виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 відсутня за адресою проживання, двері зачинено. Майна належного боржнику не виявлено, про що 05.12.2025 складенно акт.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби про реєстраційні номери облікових карток платників податків та джерела отримання доходів боржником та про наявні рахунки боржників-юридичних осіб та/ або фізичних осіб-підприємців, запити до ПФУ про осіб-боржників, запити на отримання інформації, що становить банківську таємницю у боржника ОСОБА_1 відсутній будь-який дохід та кошти на банківських рахунках.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику надежить на праві власності автомобіль марки «ВМW», реєстарційний номер НОМЕР_1 , який постановою державного виконавця від 02.04.2025 оголошено в розшук.

За повідомленням Державної міграційної служби України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 14.02.2023 та неодноразово перетинала державний кордон України.

На підставі наведеного, просить суд, з метою забезпечення виконання рішення суду тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Сторони виконавчого провадження згідно із ч.4 ст.441 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України».

Згідно з статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень, у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження № 75222220 по примусовому виконанню вимоги виконавчого листа № 154/512/20 виданого 03.06.2024 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7163 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки, 3112,17 грн судового збору, 20592,60 грн витрат на проведення судових експертиз.

Державним виконавцем 05.06.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декеларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено боржнику рекомендваною кореспонденцією 06.06.2024.

У наданий строк для самостійного виконання боржник виконавчий документ не виконав. Жодних підтверджуючих документів про сплату суми боргу чи інших документів, що унеможливлюють виконання рішення суду, боржник не надав.

На виклики державного виконавця боржник не з`являється та не реагує. Рішення суду до теперішнього часу не виконано.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, якщо він ухиляється ваід виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядек, встановленому законом, - до виконання цих зобов`язань.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

За правилом ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень та сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; Повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є певним заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби про реєстраційні номери облікових карток платників податків та джерела отримання доходів боржником та про наявні рахунки боржників-юридичних осіб та/ або фізичних осіб-підприємців, запити до ПФУ про осіб-боржників, запити на отримання інформації, що становить банківську таємницю у боржника ОСОБА_1 відсутній будь-який дохід та кошти на банківських рахунках.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику надежить на праві власності автомобіль марки «ВМW», реєстарційний номер НОМЕР_1 , який постановою державного виконавця від 02.04.2025 оголошено в розшук.

Виконавцем на адерсу боржника надсилались виклики про явку до виконавця длянадання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилась, про причини не повідомила виконавця.

При виході за адресою боржника виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 відсутня за адресою проживання, двері зачинено. Майна належного боржнику не виявлено, про що 05.12.2025 складенно акт.

За повідомленням Державної міграційної служби України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 14.02.2023 та неодноразово перетинала державний кордон України.

Оцінюючи надані державним виконавцем докази у їх сукупності та системному зв`язку із чинним законодавством, суд дійшов висновку, що наявні підстави вважати про ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за рішенням суду.

До такого висновку суд дійшов, виходячи перш за все із того, що боржник ОСОБА_1 достовірно обізнана із рішенням суду про необхідність сплати коштів ОСОБА_2 .

Однак достовірно знаючи про такі свої боргові зобов`язання, боржник не вчиняє ніяких дій для погашення даного боргу, що суд розцінює як ухилення від виконання рішення суду.

Станом на дату звернення до суду із цим поданням боржник не розпочав погашення боргу, у тому числі частинами, та для цього не вживав жодних заходів, тим самим не дбаючи про виконання зобов`язань без будь-яких очевидних для цього причин.

Фактична поведінка ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду свідчить про її очевидну бездіяльність та свідоме невиконання цього рішення, що за своєю сутністю є ухиленням від виконання присуджених з нього стягнень за рішенням суду.

Таке безпідставне та необґрунтоване невиконання рішення суду зі сторони боржника порушує законні права та інтереси стягувача.

У зв`язку із цим суд вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, як передбачений законом захід забезпечення виконання рішення суду, спонукатиме її до виконання боргових зобов`язань та у такий спосіб захистить право стягувача на отримання належних коштів.

Отже, врахувавши зазначені норми закону та встановивши ті обставини, що боржник ОСОБА_1 тривалий час не виконує рішення суду, достовірних відомостей про свої доходи та майно, як це передбачено у постанові про відкриття виконавчого провадження, державному виконавцю не надав і будь яких дій на добровільну сплату коштів за рішенням суду не вчинила, то, на думку суду боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду і не обмеження її у виїзді за межі України може утруднити та зробити неможливим виконання судового рішення про примусове стягнення з неї грошових коштів.

На підставі вище наведених фактів та обставин у їх сукупному взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення подання державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Таким чином, ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень та оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 441 ЦПК України, суд,

постановив:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , проживає у АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 154/512/20 виданого 03.06.2024 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7163 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки, 3112,17 грн судового збору, 20592,60 грн витрат на проведення судових експертиз.

Копію ухвали для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук