ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 2/646/1390/2026
У Х В А Л А

20 січня 2026 року місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області з вимогою стягнути з виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 гривень.

Суд, попередньо дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов такого висновку.

До позовної заяви позивачка додала заяву про звільнення від сплати судового збору, у якій зазначила, що вона наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки є внутрішньо переміщеною особою, пенсіонеркою та особою з інвалідністю ІІІ групи; єдиним джерелом її існування є соціальні виплати.

На підставі статті 136 Цивільного процесуального кодексу України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Як зазначено у статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Тлумачення статті 136 Цивільного процесуального кодексу України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд зазначає, що посилання на складне матеріальне становище без підтвердження конкретними доказами не дає можливості об`єктивно оцінити дійсний фінансовий стан позивачки та встановити наявність передбачених законом підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження розміру її доходів, зокрема, в матеріалах справи відсутні довідки про суму отриманої пенсії чи соціальних виплат, відомості про сукупний дохід за попередній календарний рік, а також інші документи, які б дозволили суду встановити співвідношення між розміром судового збору та її річним доходом за попередній календарний рік.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що підстави для звільнення позивачки від сплати судового збору відсутні, тому, судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

Відповідно до частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Як убачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області моральної шкоди у розмірі 20 000,00 гривень, що з огляду на зазначене вище, свідчить про майновий характер позовної вимоги.

Згідно із частиною другою статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3 028,00 гривень.

Отже, позивачка зобов`язана сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.

Відповідно до частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків шляхом долучення до позовної заяви доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1 211,20 гривень, або належних та достатніх доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, а саме: подання до суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або належних та достатніх доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Суд попереджає, що у разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Іщенко