У Х В А Л А

(Про залишення заяви без руху)

Справа №348/1819/25

2-п/348/5/26

02 березня 2026 року м. Надвірна

02 березня 2026 року Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2025 року по справі № 348/1819/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Заявник (відповідач) ОСОБА_1 17.02.2026 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2025.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2026 року вказану заяву було залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня отримання копії ухвали, оскільки заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством України.

25.02.2026 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення .

Ознайомившись із вищезазначеною заявою про перегляд заочного рішення від 25.02.2026, суддя приймає до уваги наступне:

У ст. 285 ЦПК України містяться вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення ухвалене судом 02.12.2025, проте з заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся до суду лише 17.02.2026. У прохальній частині заяви заявник просить «поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки копію рішення отримав лише 21.01.2026», проте доказів на підтвердження такої обставини не зазначив та не долучив до заяви. Разом з тим у тексті заяви заявник зазначає, що «копію заочного рішення я не отримав».

Отже, заявнику потрібно чітко зазначити дату отримання рішення, надавши відповідні докази.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається положеннями Закону України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3328 грн.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2026 році, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» у розмірі 3328 грн, за розгляд заяви про перегляд заочного рішення слід було сплатити судовий збір у розмірі 665,60 грн.

При цьому, в порушення вказаних вимог, заявником квитанцію про сплату судового збору до заяви не долучено.

Згідно ч. 8 ст. 285 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідності до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Також суд зазначає, що за змістом ч.ч.2,3 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.127 ЦПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За приписами ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, з метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, враховуючи невідворотність процесуальних наслідків, пов`язаних з пропуском строку на усунення недоліків заяви, а також демонстрування заявником готовності усувати недоліки, суд дійшов до висновку про можливість продовження встановленого судом процесуального строку для усунення недоліків заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.185, 285 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2025 року по справі № 348/1819/25 - залишити без руху та надати заявнику ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Т.А.Бурдун