Провадження №: 2-ві/755/9/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Євро-Реконструкція» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, у якому просив:

-визнати протиправними дії ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії з неналежним і неточним оформленням щомісячних рахунків на оплату, що виставлялися споживачеві до оплати, без врахування неналежних первинних документів та з порушенням порядку розподілу тепла, доставленого до будинку між споживачами багатоквартирного будинку;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок комунальних платежів за наданню ОСОБА_1 - споживачу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , послуг з постачання теплової енергії за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2025 року у чіткій відповідності до вимог законодавства України та скласти акт з деталізацією цих платежів за кожний місяць такого перерахунку.

Прохальна частина позовної заяви ОСОБА_1 також містить:

1)клопотання про витребування доказів у ТОВ «Євро-Реконструкція»;

2)клопотання про залучення до складу учасників справи в якості третьої особи - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП);

3)клопотання про допит позивача в якості свідка;

4)клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2025 року, справу передано на розгляд судді Марфіній Н.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2026 року задоволено заявлений головуючим суддею Марфіною Н.В. самовідвід, вирішено відвести суддю Марфіну Н.В. від розгляду цивільної справи № 755/24696/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Євро-Реконструкція» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2026 року справу передано на розгляд судді Гавриловій О.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки. У задоволенні викладених у позовній заяві клопотань позивача відмовлено.

19 січня 2026 року, на виконання вимог частини першої статті 190 ЦПК України, з урахуванням положень частини другої статті 190 ЦПК України, ухвалу про відкриття провадження у справі засобами поштового зв`язку надіслано учасникам справи, копію позовної заяви з додатками - відповідачу.

06 лютого 2026 року (вхід. від 19 лютого 2026 року № 8370) через підсистему «Електронний суд» представник відповідача ТОВ «Євро-Реконструкція» подав відзив на позовну заяву.

12 лютого 2026 року (вхід. № 6935) засобами поштового зв`язку до суду від відповідача ТОВ «Євро-Реконструкція» надійшов відзив на позовну заяву від 06 лютого 2026 року, вих. № 20.2/УПНюр/803.

19 лютого 2026 року (вхід. № 8510) позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 лютого 2026 року заяву передано на розгляд судді Гавриловій О.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

02 березня 2026 року (вхід. № 10709) до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В. від розгляду цивільної справи № 755/24696/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Євро-Реконструкція» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

На обґрунтування заяви позивач зазначив, що в ухвалі від 25 лютого 2026 року про забезпечення позову ім`я позивача (заявника) зазначила « ОСОБА_2 », що свідчить про те, що суддя особисто не розглядала заяву, а помічник чи секретар скопіювали текст іншої ухвали, прізвище не змінили. Вказане свідчить, що рішення по суті вимог позивача прийнято автоматично-негативно, без індивідуального вивчення обставин справи. Також суддя систематично та невмотивовано відмовляє у всіх клопотаннях позивача, зокрема, відмовлено у витребування документів у відповідача, відмовлено у забезпеченні позову (арешті), що робить виконання майбутнього рішення неможливим. Такі дії заздалегідь позбавляють позивача процесуальної можливості отримати докази та зберегти їх. Також суддя призначила розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін, що позбавляє позивача можливості продемонструвати суду оригінали документів, копії яких долучено до позову, та надати пояснення щодо складних технічних моментів справи. Ігнорування споживача судом свідчить про те, що справа вже заздалегідь вирішена судом на користь відповідача. Розгляд справи здійснюється за сценарієм «закритих дверей».

Порушення принципу змагальності та рівності сторін полягає у відмові у витребування первинних документів, з огляду на недоведеність неможливості самостійного отримання. Суддя не могла не знати, що ці документи зберігаються на закритому об`єкті, звичайному громадянину їх не буде надано. Без таких доказів позивач не зможе спростувати розрахунки відповідача, суддя свідомо блокує доступ до первинних документів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін порушує право позивача на подання доказів - допит позивача, як свідка, під присягою. Показання свідка є самостійним джерелом доказів, тобто, відмова у допиті свідка є порушенням права на подання доказів. Оскільки справа вимагає дослідження первинних доказів та допиту свідка, суд зобов`язаний призначити судове засідання з викликом сторін. Також, оскільки предметом спору є порушення відповідачем прав споживача, ліцензійних умов, не надання структури тарифу, завищення виставлених сум для оплати, НКРЕКП є ключовим органом, який здійснює контроль. Незалучення НКРЕКП до складу учасників справи дозволить відповідачу безкарно надавати суду викривлену інформацію. Дії суду свідчать про намір прийняти рішення на користь ТОВ «Євро-Реконструкція», вважає, що суддя упереджена та діє виключно в інтересах відповідача.

З огляду на викладене заяву просив задовольнити.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В. визнано необґрунтованою. Передано заяву для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 березня 2026 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

За змістом положень частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав, що зумовлюють необхідність повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від

09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті

6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від

24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96,

п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року у справі № 800/592/17 та від 01 жовтня 2018 року по справі № 9901/673/18.

Окрім того, згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від

13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, не може бути підставою для відводу судді незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді чи невчиненням процесуальних дій, які, на його думку, суддя повинен вчинити. В такому випадку, сторона, яка не погоджується з процесуальними рішеннями чи діями судді, не позбавлена права оскаржити їх окремо від рішення суду чи разом з рішенням суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені ЦПК України.

Доказів на підтвердження особистої упередженості судді Гаврилової О.В. у вирішенні спору в даній справі відповідачем не надано.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається відповідач, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Євро-Реконструкція» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Також позивачем заявлено клопотання про витребування доказів у ТОВ «Євро-Реконструкція», про залучення до складу учасників справи в якості третьої особи НКРЕКП, про допит позивача в якості свідка, про розгляд справи з викликом сторін.

У встановленому процесуальним законодавством порядку судом здійснено розгляд вказаних клопотань.

Зокрема, з урахуванням положень частини третьої, п`ятої статті 177 ЦПК України, статті 183 ЦПК України та статті 84 ЦПК України у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено, оскільки заявлене клопотання не відповідає вимогам до форми та змісту клопотання про витребування доказів.

Стосовно клопотання про виклик та допит свідка, а саме позивача в якості свідка, з огляду на положення статей 90, 91, 92 ЦПК України, судом постановлено відмовити у задоволенні такого клопотання, оскільки таке клопотання є необґрунтованим, позивачем не зазначено, які обставини може підтвердити позивач, як свідок, з урахуванням предмету спору.

Також, з урахуванням положень статті 19, частин другої, четвертої статті 274, частини четвертої статті 277 ЦПК України у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Також судом розглянуто клопотання про залучення до складу учасників справи третьої особи. З огляду незазначення позивачем переліку прав та обов`язків НКРЕКП, на які матиме вплив рішення по справі, з урахуванням положень частини першої статті 53 ЦПК України, у задоволенні вимог клопотання відмовлено.

Таким чином, вказані заявником обставини стосуються незгоди відповідача з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у даній справі, що не є правовою підставою для його відводу відповідно до приписів частини четвертої статті 36 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, у випадку оскарження такого рішення в апеляційному порядку.

Окремо слід зазначити, що ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, що передбачено пунктами

3,4 частини першої статті 353 ЦПК України.

У випадку незгоди з таким процесуальним рішенням суду позивач не позбавлений права здійснити оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року про відмову у забезпеченні позову, за наявності правових підстав, у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Крім того, учасник справи не позбавлений права звернутися до суду із заявою про виправлення описки у рішенні (ухвалі) суду, зокрема, в частині зазначення правильного імені (прізвища, імені та по батькові) у порядку, встановленому статтею 269 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу судді Гавриловій О.В. від розгляду справи № 755/24696/25, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді, поданої в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова