Справа № 163/2643/23
Провадження № 2/163/5/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У призначене на 12:00 год 04 березня 2026 року судове засідання сторони та їх представники не з`явились, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду.

Через неявку учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).

29 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 в канцелярію суду подав заяву про закриття провадження в справі у зв`язку з відмовою від позову, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України наслідки йому відомі та зрозумілі.

03 березня 2026 року представник позивача адвокат Кривошей А.М. в канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання за його та позивача відсутності. Просив задовольнити заяву позивача про закриття провадження у справі.

Вирішуючи заяву позивача про закриття провадження у справі за відмовою від позову, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, відмова позивача у цій справі від позову є реалізацією його процесуального права, передбаченого вище наведеними нормами.

При цьому, така відмова позивача від позову не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, враховуючи наведені процесуальні положення та позицію сторони позивача, суд встановив підстави для прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст.19, 255, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою прийняти.

Провадження у справі закрити.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.С.Павлусь