КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7230/2026
У Х В А Л А

м. Київ Справа №758/19076/25

04 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 013 (шістнадцять тисяч тринадцять) гривень 35 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1 744 (одну тисячу сімсот сорок чотири) гривні 13 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 17 січня 2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом апеляційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Чинним цивільним процесуальним кодексом України детально регламентовано вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Апеляційна скарга обов`язково повинна містити всі передбачені цією статтею реквізити.

Частиною 2 статті 356 ЦПК України визначено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені:1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Разом з тим, наразі заявником належним чином не обґрунтовано підставу апеляційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 5-8 частини другої статті 356 ЦПК України.

Апеляційний суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення вимог апеляційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником в апеляційній скарзі підстав апеляційного оскарження та змісту клопотання (що просить заявник за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в межах повноважень суду апеляційної інстанції, зазначених у статті 374 ЦПК України) є обов`язковою умовою щодо оформлення апеляційної скарги та є необхідним для подальшого вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та для розгляду апеляційної скарги.

Щодо доводів заявника про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює розміри ставок судового збору. Стаття 5 цього Закону в певних випадках передбачає звільнення від сплати судового збору.

Апеляційна скарга містить посилання на те, що заявник (відповідач у справі) ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю 3 групи з дитинства (раніше 2 групи).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не застосовується до заявника ОСОБА_1 , оскільки із наданої заявником довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією друга група інвалідності встановлена ОСОБА_1 до 01 серпня 2025 року. Інших документів, що підтверджують факт звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях за пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» заявник не надав.

Посилання відповідача на те, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки даний спір є спором про захист прав споживачів є помилковими з огляду на наступне.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору особами, які звертаються до суду із позовом, скаргою, заявою та іншим зверненням процесуального характеру.

Наведений закон не визначає пільги щодо сплати судового збору споживачів.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц зазначила, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», сформулювавши, що виключно позивачі - споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20 зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Ураховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Зокрема, такої ж позиції дотримується Верховний Суд при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подачу касаційної скарги особами, які не мають процесуального статусу позивача (ухвала від 10 січня 2023 року у справі №344/8736/21).

У даній справі ОСОБА_1 є відповідачем.

За таких умов, особою, яка подала апеляційну скаргу на судове рішення має бути сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3028,00 грн.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням предмета спору заявником ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2610,01 грн (2175,01 грн х 150 % ) х 0,8.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України у разі, якщо апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків.

Недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом надання уточненої апеляційної скарги, в якій навести підстави та зазначити належне обґрунтування, з урахуванням роз`яснень викладених у цій ухвалі.

У разі подання уточненої апеляційної скарги засобами поштового зв`язку копії уточненої скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

У разі подання уточненої апеляційної скарги в електронній формі, до неї мають бути додані докази надсилання копії апеляційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, які не мають зареєстрованого кабінету в системі Електронний Суд.

Особі, яка подає апеляційну скаргу, також слід сплатити судовий збір у розмірі 2610,01 грн та надати суду апеляційної інстанції документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Солом.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: