Провадження №2/447/500/26
Справа №447/4093/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.02.2026 м. Миколаїв

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2025 року до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» (далі ТОВ «Нафтогаз Тепло») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 № 329 ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області.

Позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , належить відповідачу. Впродовж опалювальних сезонів 2019-2020 років, 2020-2021 років, 2021-2022років, 2022-2023 років, 2023-2024 років, 2024-2025 років товариство забезпечило надання теплової енергії до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач фактично користується послугами, які ТОВ «Нафтогаз Тепло» надає споживачам м. Новий Розділ у встановленому законом порядку, від надання послуг ПТЕ та/або ПГВ не відмовлялися, частково оплачували за надані послуги. У зв`язку з несвоєчасною сплатою за спожиті послуги та невнесення плати за абонентське обслуговування в результаті чого станом на момент подачі даної позовної заяви, згідно з даних бухгалтерського обліку та прикладених до заяви розрахунків заборгованості у відповідача наявна заборгованість у розмірі 52 459,70 грн, з яких 40 136,39 грн.- заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, 1 854,34 грн.- плата за абонентське обслуговування ПТЕ;2 8 228,07 грн.- інфляційне збільшення, 2 240, 90 грн.- 3% річних, а тому просить позов задовольнити та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Процесуальні дії суду

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання на 28 січня 2026 року.

На адресу суду 28 січня 2026 року надійшло клопотання від ТОВ «Нафтогаз Тепло» про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 28 січня 2026 року у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 26 лютого 2026 року.

У судові засідання 28 січня 2026 року, 26 лютого 2026 року представник позивача не з`явився, водночас подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання 28 січня 2026 року, 26 лютого 2026 року не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц).

З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі положень статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.

Фактичні обставини справи

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до актів та паспортів готовності до опалювального періоду 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 будинок за адресою: : АДРЕСА_3 готовий до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 374848186 від 18.04.2024, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 .

Згідно з актами про пуск теплоносія , надано послугу з постачання теплової енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

На адресу відповідачки надсилалась вимога ТОВ «Нафтогаз» про сплату заборгованості, проте така залишена без належного реагування.

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, абонентське обслуговування, а також інфляційне збільшення та 3% річних за період з 01.11.2021 року до 31.10.2025 року заборгованість відповідачів перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» становить 52 459,70 грн, з яких 40 136,39 грн.- заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, 1 854,34 грн.- плата за абонентське обслуговування ПТЕ;2 8 228,07 грн.- інфляційне збільшення, 2 240, 90 грн.- 3% річних.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого опалення віднесені до житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема, абзацом п`ятим своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», чинної на час існування спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п. 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . При цьому позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, чим спричинила заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у сумі 52 459,70 грн, у т.ч. інфляційне збільшення та 3% річних.

В суде засідання представник позивача не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., сплачений ТОВ «Нафтогаз Тепло» при зверненні з позовом до суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у загальному розмірі 52 459 /п`ятдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять/ гривень 70 копійок, з яких:

- 40 136,39 грн.- заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії,

- 1 854,34 грн.- плата за абонентське обслуговування ПТЕ,

- 8 228,07 грн.- інфляційне збільшення,

- 2 240,90 грн. 3% річних

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» 3 028 /три тисячі двадцять вісім/ гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», , місце знаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1.

Відповідач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Анна Рябчун