Провадження №: 6/336/71/2026
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника адвоката Черкашина І.І. про виправлення помилки у судовому наказі по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21.12.2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , аліменти в розмірі частини заробітку (доходу) боржника (платника аліментів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2022 року до повноліття дитини.

Представник заявника (стягувача) ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому документі судовому наказі, шляхом зазначення в судовому наказі строку його пред`явлення до виконання.

Сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За ст. 432 ч. 1, 3 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

У свою чергу стаття 194 СК України визначає, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом також і за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Таким чином, в судовому наказі про стягнення аліментів неможливо визначити строк його пред`явлення до виконання.

Враховуючи викладене, судом не було допущено помилки у судовому наказі, а відтак вона і не може бути виправлена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 432 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника адвоката Черкашина І.І. про виправлення помилки у судовому наказі, виданому Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21.12.2022 року за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.І. Дацюк