Справа № 635/66/26
Провадження № 2/635/3506/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 281,80 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.08.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 111764453 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 9 800, 00 грн. Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно умов Договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за Договором.

На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № 5168-18XX-XXXX-1377, яка була вказана відповідачем при укладанні Договору. Проте в порушення умов Договору відповідач не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки.

22.04.2025 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги за Договором до ТОВ «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/32.

На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та у спосіб, узгоджений сторонами у Договорі, Товариство повідомило позичальника про відступлення права вимоги шляхом відправлення електронного листа на електронну адресу, зазначену ним при укладанні Договору. Згідно з п. 4.1. Договору Факторингу наявне право вимоги переходить від Товариства до Позивача з моменту підписання Реєстру прав вимоги.

Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 30 281,80 грн., з яких заборгованість по кредиту 9 799,80 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 20 482,00 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.01.2026 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.01.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в матеріалах справи не міститься копії договору факторингу, укладеного між кредитором та позивачем в повному обсязі, у тому числі докази сплати договору факторингу, що підтверджувало належність позивача у справі. Також позивач не надав докази того, що після укладення Договорів факторингу були виконані вимоги ст. 1082 ЦК України та відповідач отримала письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. При цьому сам по собі факт укладення договору факторингу не створює для відповідача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у договорі. Також вважає, що відповідачем пропущений строк на звернення до суду з клопотанням про витребування та долучення до матеріалів справи доказів, оскільки позивач при поданні позовної заяви до суду мав долучити усі докази або зазначити, які докази він не може надати разом із позовом. Зазначає, що строк дії кредиту складає 30 календарних днів та після спливу цього строку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, а максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, однак позивач просить стягнути з неї проценти, які є вище 1%-ої денної ставки, що явно суперечить вимогам Закону. Заявлену позивачем суму витрат на правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. вважає такою, що не відповідає критеріям реальності, з огляду на те, що даний спір є спором незначної складності, а спірні правовідносини не передбачають дослідження і застосування адвокатом великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів. Позивачем не надано доказів реальності понесених судових витрат, а саме: розрахунку витрат на правову допомогу та детального опису наданих послуг, тому заявлена вимога про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

26.01.2026 р. позивачем подано відповідь на відзив, в якій він зазначив, що строк кредитування 30 днів, на який посилається Відповідач, умовами Договору визначений як Дисконтний період кредитування. На момент укладення Договору строк Дисконтного періоду користування складав 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником кредитного Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. (п. 3.1 Договору). Відповідно до п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Пунктом 7.3 Договору визначено, що Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту 25.09.2029. Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, оформлюючи Договір на сайті Первісного Кредитора, ознайомилась з текстом Договору, а тому мала змогу ознайомитися з Правилами та Паспортом споживчого кредиту та інформацією, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги Фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору, виключенням може бути лише застосування Кредитодавцем або Фактором п. 9.1.1.7. Договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць. Відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та повернення їх, тому Позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору № ТП/111764453 від 16.09.2025 року та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості. Згідно з умовами Договору Відповідач була повідомлена про право первісного Кредитора відступити право грошової вимоги до Відповідача, що передбачено п. 9.1.1.5. Договору. Порядок нарахування процентів за Договором передбачено Розділом 8. Відповідно до п. 8.8 Договору визначено проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору. Проценти нараховуються щоденно у відсотках від суми Кредиту за кожний день користування ним, за ставкою визначеною в порядку зазначеному вище, із розрахунку наявності 365 днів у році не залежно від того високосний рік чи ні. Відповідно до п. 8.3. Договору, Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. При нарахуванні процентів за користування кредитом, тобто від дати видачі Траншу до 25.09.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою 0,92 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 335,80 (триста тридцять п`ять цілих вісім десятих) відсотків річних (пункт 8.7.1 Договору). Як вбачається з рахунку заборгованості Первісного кредитора, Відповідач в межах дії строку Дисконтного періоду користування кредитними коштами шість разів вчиняла конклюдентні дії щодо продовження строку Дисконтного періоду, а саме, 26.09.2025, 25.10.2024, 20.11.2024, 20.12.2024,19.01.2025, 18.02.2025 року. Так, Відповідач, у вказані дати, вчинила конклюдентні дії щодо продовження строку Дисконтного періоду кожного разу на 30 днів, сплативши при цьому нараховані відсотки на загальну суму 17 013,00 грн, з яких 0,20 грн пішло в рахунок погашення тіла кредиту. Таким чином, строк Дисконтного періоду тривав до 20.03.2025 року, з нарахуванням відсотків за Індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Вказані оплати були враховані Первісним кредитором та відображені у розрахунку заборгованості. Оплата відсотків були зараховані відповідно до умов Договору (пункт 3.2 Договору) саме в рахунок погашення нарахованих відсотків, а не тіла кредиту, як про те хибно вважає Відповідач. Відповідач після закінчення строку Дисконтного періоду (20.03.2025 року) свої зобов`язання відповідно до умов Договору не виконала, більше не вчиняла конклюдентних дій щодо продовження строку Дисконтного періоду, строк кредитування продовжувався, а тому нарахування відсотків відбувалося в межах строку користування кредитом (до 15.09.2025 року включно), а ТОВ «Таліон Плюс» має право нараховувати проценти за даним Договором починаючи з першого дня надання Траншу та до дня закінчення строку дії цього Договору, тобто до дня дострокового розірвання Договору (16.09.2025 року) під розрахунок по Базовій ставці 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних (п. 8.3 Договору). Неналежна поведінка Позичальника, невиконання зобов`язань по Договору та вчасне неповернення кредитних коштів з процентами по користуванню ними, призвело до нарахування процентів за користування кредитними коштами, відповідно до умов Договору (Розділ 8). Відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості за кредитним договором, не надано доказів його неправильності або контррозрахунку. Усі адресовані Відповідачу повідомлення від Первісного кредитора та Позивача в тому числі повідомлення про зміну кредитора, надсилались останній на вказану нею у Заяві на отримання кредиту електронну адресу відповідача. Направленим на електронну адресу листом ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» № 111764453/22042025/Э від 22.04.2025 року Відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги новому кредитору - ТОВ «Таліон Плюс». Крім того, ТОВ «Таліон Плюс» в свою чергу на електронну адресу Відповідача також повідомив боржника про отримання прав вимог відносно нього. Оплата фінансування проводилася Фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно. Таким чином, надана платіжна інструкція відображає оплату фінансування за весь реєстр прав вимог згідно Договору факторингу.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.02.2026 року у ПАТ «Банк Восток» було витребувано письмові докази, що становлять банківську таємницю.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю на підставі наявних у справ матеріалів.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.08.2024 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір кредитної лінії № 111764453 на суму 9 800,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора JWMT.

У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

Відповідно до договору відповідач отримав від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 9 800,00 грн. Відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною Договору.

В п.3.1 Кредитного договору зазначено, що Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Н а момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого траншу

Відповідно до п.4.2 Кредитного договору Позичальник підтверджує, що вказав в заяві повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи не надання Кредиту, а також бажаний спосіб отримання кредиту.

Відповідно до п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.

Пунктом 7.3 Договору визначено, що Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту 25.09.2029 р.

Відповідно п.8.5.1. кредитного договору, за період від видачі першого траншу до 25.09.2024 р. розрахунок витрат за кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою 0,92 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним.

В. п.8.5.2. кредитного договору зазначено, що у разі, якщо позичальник здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 25.09.2024 р. розрахунок витрат за кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Згідно умов п. 5.1 Договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5168-18ХХ-ХХХХ-1377, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за Договором.

На виконання умов Кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 9 800,00 грн. 26.08.2024 р. на банківську карту № НОМЕР_1 відповідача, яку відповідач вказала у Заявці при укладенні кредитного договору. Зазначене підтверджується довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Як вбачається з інформації, наданої АТ «ВСТ Банк» на виконання ухвали суду від 06.02.2026 р. щодо руху коштів по банківській карті № НОМЕР_2 ОСОБА_1 за 26.08.2024 р., на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 як спосіб доступу до рахунку НОМЕР_3 у національній валюті. 26.08.2024 р. о 12-53 год. на платіжку картку № НОМЕР_2 було зараховано платіж у сумі 9 800,00 грн.

На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_2 , яка була вказана відповідачем при укладанні Договору, що підтверджується довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про ініціювання проведення платежу та підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів.

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення сторонами кредитного договору та перерахування ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» грошових коштів на рахунок відповідача.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.

Проте в порушення умов Договору відповідач не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки.

У п. 9.1.1.12. кредитного договору сторони погодили направляти інформаційні повідомлення, щодо виконання цього Договору Позичальнику в електронному вигляді через Особистий кабінет та/або на електронну пошту та/або у вигляді sms-повідомлень на номер телефону, вказаний у Заявці та/або в месенджері

Пунктом 9.1.1.5 Договору сторони визначили, що Товариство має право в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, без згоди Позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.

Пунктом 6.2. Правил визначено, що Позичальник повідомлений про можливе укладення кредитодавцем договору відступлення права вимоги за відповідним електронним договором або договору факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого новий кредитор набуває статусу володільця персональних даних Позичальника.

Безпосередньо в п. 9.1.2.5. Договору сторони домовились про те що Кредитор зобов`язаний повідомити Позичальника про відступлення права вимоги за Договором протягом 10 (десяти) робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Позичальника такого факту, в тому числі шляхом відправлення відповідного повідомлення на електронну пошту Позичальника.

22.04.2025 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № МВ-ТП/21, за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Направленим на електронну адресу листом ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» № 111764453/22042025/Э від 22.04.2025 року Відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги новому кредитору - ТОВ «Таліон Плюс».

Відповідно до п. 4.1 договору право вимоги переходить до Клієнта від Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному Додатку.

Оплата фінансування проводилася Фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно за договором факторингу № МВ-ТП/21від 22.04.2025 р., про що свідчить додана до позовної заяви копія платіжної інструкції №1446 від 30.04.2025 р.

Відповідно до копії Реєстру боржників за кредитними договорами, відповідно до Договору факторингу № МВ-ТП/32 від 22 квітня 2025 року, слідує, що ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги, зокрема, до Відповідача за кредитним договором № 111764453 від 26.08.2024 року.

Таким чином, суд вважає доведеним право вимоги позивача до відповідача за Кредитним договором № 111764453 від 26.08.2024 року.

Надані суду докази суд вважає належними та допустимими

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості, відповідач неналежним чином виконувала свої обов`язки за договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в сумі 30 281,80грн., з яких заборгованість по кредиту 9 799,80 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 20 482,00 грн; що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. При цьому суд зазначає, що відповідачем частково проводились оплати за договором, що було враховано при розрахунку заборгованості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

З договору, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладеного договору, а тому до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 111764453 від 26.08.2024 року.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», надало розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором. Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять, окрім того, відповідачем не подано власного розрахунку, який би суперечив тому, що був долучений позивачем.

Таким чином, позивачем доведено суму заборгованості відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 30 281,80грн.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому задовольняє позов у повному обсязі. При пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Крім того, відповідач поніс витрати, пов`язані з правовою допомогою на підставі договору №5 від 02.12.2024 року та додаткової угоди № 2182 від 06.11.2025 р., в розмірі 5000 грн., оплата за яким підтверджується копією платіжної інструкції № 201 від 06.11.2025 р.

Згідно акту прийому - передачі наданих послуг від 06.11.2025 р. адвокатом виконано наступні роботи: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій 1 000,00 грн.; підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) 500,00 грн.; підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду 3 500,00 грн., а всього на суму 5 000,00 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ТОВ «Таліон Плюс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄРДПОУ 39700642, адреса: 14017, Чернігівська обл., м. Чернігів вул. Жабинського,13) заборгованість за кредитним договором № 111764453 від 26.08.2024 року у розмірі 30 281 (тридцять тисяч двісті вісімдесят одну) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄРДПОУ 39700642, адреса: 14017, Чернігівська обл., м. Чернігів вул. Жабинського,13) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина