Номер провадження: 22-ц/813/4425/26
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Галайчук Ганна Сергіївна про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів, -

ВСТАВНОВИВ:

26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25.05.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з одночасним скасуванням запису в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 - номер запису про право власності: 50400521, дата та час державної реєстрації 25.05.2023 15:59:15, визнати недійсним Іпотечний договір б/н від 06.06.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з одночасним скасуванням державної реєстрації іпотеки, дата та час державної реєстрації 06.06.2023 12:39:52. При цьому позивач посилається на те, що 28.09.1995 за договором купівлі-продажу він придбав квартиру АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 серпня 2006 року квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була передана в іпотеку АППБ «Аваль» за договором іпотеки. В 2018 році в результаті низки договорів відступлення права вимоги останнім набувачем права вимоги за договором іпотеки став ОСОБА_4 , який 21 вересня 2018 року зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки серія та номер 1365 виданий 26.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В..

25 травня 2023 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С.. На підставі вказаного договору було зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 та 06.06.2023 укладено договір іпотеки б/н між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. та внесений до Державного реєстр обтяжень нерухомого майна за №50524925.

Позивач зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року, яке набрало законної сили 21.03.2023 було визнано недійсним договір відступлення права вимоги за договором іпотеки №1365 від 26.07.2018, укладений між «ТОВ «Укрфінансгруп» та ОСОБА_4 , скасовано запис про проведення державної реєстрації іпотеки за ОСОБА_4 , а тому з посиланням на ст. ст. 203, 215 ЦК України і враховуючи вищенаведене ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати угоди, які були укладені після скасування підстав реєстрації права власності за ОСОБА_4 на спірну квартиру.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25.05.2023 між ОСОБА_4 , від імені якого діє ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрований в реєстрі за №854 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 - номер запису про право власності: 50400521, дата та час державної реєстрації 25.05.2023, 15:59:15.

Визнано недійсним іпотечний договір б/н від 06.06.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрований в реєстрі за №951 та скасувати державну реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку 50524925, дата та час державної реєстрації 06.06.2023, 12:39:52.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Федяєв С.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

23 січня 2026 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Галайчук Г.С. звернулась до суду із клопотанням про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №420/35321/25 за позовом ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження зазначено, що обставини, що підлягають встановленню у справі №420/35321/25 мають вирішальне значення для розгляду справи №947/33944/23, оскільки правомірність або незаконність реєстрації права власності та іпотеки вирішується в рамках цієї справи. Враховуючи, що питання реєстрації прав на вказану квартиру є ключовим для обох проваджень, а рішення в адміністративному суді може вплинути на розгляд справи в апеляційному суді, доцільним буде зупинити провадження в даній до вирішення питання в порядку КАС.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про зупинення провадження у справі слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, а також 07.09.2023 в рамках справи №4821/3/23.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає виключно у випадку саме неможливості (а не недоцільності, бажаності, зручності, тощо) розгляду даної справи до вирішення судом іншої справи. При цьому така неможливість має бути чітко визначена та належним чином аргументована судом при зупиненні провадження.

Колегія суддів зазначає, що наявність адміністративної справи №420/35321/25 за позовом ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, не виключає можливість розгляду даної цивільної справи. Дані спори мають різні підстави, предмети доказування та юридичні наслідки.

Оскільки за змістом п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі лише у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, в тому числі в порядку адміністративного судочинства. Об`єктивної неможливості перегляду в апеляційному порядку даної справи до набрання законної сили рішенням по адміністративнійсправі №420/35321/25, апеляційний суд не вбачає.

Окрім того слід зазначити, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Згідно ч. 2 ст. 381 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251-253, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Галайчук Ганна Сергіївна про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда