Єдиний унікальний номер 205/764/25
Номер провадження4-с/205/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра а у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на дії або бездіяльність старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Євгена Сергійовича,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до суду із скаргою на дії або бездіяльність старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Євгена Сергійовича.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра перебуває виконавче провадження № 77876465, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Скаржник зазначає, що наразі він проходить військову службу в Збройних силах України, отримує дохід у вигляді грошового забезпечення, у зв`язку із чим до його місця служби було надіслано постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2025 року складає 108 780 грн. 42 коп. Однак, скаржник вказує, що державним виконавцем було проігноровано надані квитанції, згідно яких платник аліментів добровільно перерахував безпосередньо стягувачу на утримання дитини кошти у розмірі 112 108 грн. 30 коп., що взагалі перевищує нарахований виконавцем борг.

У зв`язку з вищевикладеним скаржник вимушений звернутися до суду та просити суд: 1) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Євгена Сергійовича, щодо неврахування сплачених коштів у сумі 112 108 грн. 30 коп. при розрахунку заборгованості станом на 01.09.2025 року; 2) зобов`язати старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Євгена Сергійовича, здійснити перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні ВП № 77876454, зарахувавши, як сплату аліментів платежі згідно квитанцій наданих платіжних інструкцій на суму 112 108 грн. 30 коп.; 3) визнати неправомірною постанову про звернення стягнення на доходи боржника від 11.06.2025 року, направлену до Військової частини НОМЕР_1 , в частині зобов`язання здійснювати відрахування у розмірі 50% без урахування самостійно сплачених боржником сум; 4) зобов`язати старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Євгена Сергійовича направити до Військової частини НОМЕР_1 змінену постанову (або повідомлення), в якій припинити стягнення заборгованості та встановити розмір стягнення на рівні поточних платежів (у розмірі 1/4 частини доходу).

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направила до суду письмові пояснення на скаргу, в яких просила відмовити в повному обсязі в задоволені вказаної скарги.

В обґрунтування заперечень посилалася на те, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження про надходження грошових коштів у виконавчому провадженні ВП № 77876465, від стягувача у червні 2025 року надійшли кошти у сумі 4 329 грн. 50 коп., у липні 2025 року надійшли кошти у сумі 3 960 грн. 50 коп.

Вказують, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, у стовпці № 5 зазначено, що у червні 2025 року стягнуто 34 328 грн. 50 коп., у липні 2025 року стягнуто 44 010 грн. 50 коп. Тобто, якщо скласти всі надходження у виконавчому провадженні за червень та липень 2025 року, то можливо зробити висновок, що державним виконавцем було враховано вищевказані платіжні документи, надані боржником.

При цьому надані боржником роздруківки з мобільного додатку не мають таких обов`язкових реквізитів та не можуть вважатися платіжними документами. Більш того, в них навіть відсутнє найменування отримувача коштів, що не дає державному виконавцю можливості ідентифікувати сплачені кошти саме на користь стягувача. У зв`язку з чим, твердження скаржника щодо неврахування державним виконавцем сплачених коштів у сумі 112 108 грн. 30 коп. при розрахунку заборгованості станом на 01.09.2025 року є незаконним та необґрунтованим.

Скаржником ОСОБА_1 було подано відповідь на письмові пояснення суб`єкта оскарження, в якій він зазначає, що грошові кошти були перераховані безпосередньо на рахунок стягувача ОСОБА_2 та звертає увагу суду на те, що факт перерахування коштів батьком дитини на користь матері дитини у період дії аліментного обов`язку, за відсутності між сторонами інших грошових зобов`язань, об`єктивно свідчить про виконання обов`язку зі сплати аліментів.

Скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі, про що було надано відповідну заяву до суду.

Заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та у задоволені скарги відмовити.

Суб`єкт оскарження в особі свого уповноваженого представника просили суд розглянути скаргу без їх участі, та відмовити у її задоволені в повному обсязі з огляду на її безпідставність та недоведеність, про що також було надано заяву до суду.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (тут і надалі в редакції, чинній на час подання скарги).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини восьма, дев`ята статті 7 СК України).

Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року в справі № 758/10761/13-ц (провадження № 61-19815сво19)).

Згідно зі статтею 71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 2607/386/2012 (провадження № 61-13617св21), на яку посилається стягувач у касаційній скарзі, зазначено, що «суд першої інстанції встановив, що боржником не надано доказів, що банківські картки, на які здійснювався переказ грошових коштів, належать стягувачу не подано. Крім того, електронні перекази за допомогою поштового зв`язку не містять жодних відомостей про тип, призначення платежу. Суд першої інстанції також не встановив, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю батька у витратах на дітей чи участі в інших витратах колишньої дружини та їх дітей. Боржником не надано доказів, що він сплачував аліменти у порядку, передбаченому пунктом 4 мирової угоди; за таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про правомірність дій державного виконавця та відсутність підстав для задоволення скарги. Натомість суд апеляційної інстанції скасував законну та обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 червня 2022 року у справі № 759/4666/20 (провадження № 61-19514св21), на яку посилається стягувач у касаційній скарзі, зазначено, що: «суди встановили, що боржником не надано доказів, що спірні квитанції мали призначення саме аліменти, враховуючи те, що ОСОБА_2 визнавав понесення додаткових витрат на дитину. За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про правомірність дій державного виконавця та відсутність підстав для задоволення скарги в оскарженій частині».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2021 року в справі № 333/6869/19 (провадження № 61-5678св21) зазначено, що «У справі, що переглядається, суди встановили, що стягувачем (одержувачем) є ОСОБА_2 , а боржником (платником) є ОСОБА_1 . У матеріалах справи немає підтверджень того, що боржник ОСОБА_1 уповноважував ОСОБА_3 перераховувати грошові кошти на користь ОСОБА_2 як аліменти. Суд першої інстанції встановив, що відповідно до наданих платіжних документів платником є ОСОБА_3 , батько боржника, а не сам боржник. Із наданих суду копій платіжних доручень можливо встановити тільки суму грошових переказів, валюту, дату здійснення цих фінансових операцій, одержувача та платника за кожним переказом. Інші відомості роздруківки не містять. Суд першої інстанції також не встановив, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю діда у витратах на дитину чи участі в інших витратах. Боржником не надано доказів, що він сплачував аліменти. За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про правомірність дій державного виконавця та відсутність підстав для задоволення скарги».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

У даній справі судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за № 205/764/25 від 05.03.2025 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_2 , починаючи з 16 січня 2025 року.

Матеріалами справи підтверджено, що старшим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченком Євгеном Сергійовичем 22.04.2025 року винесено ухвалу про відкриття виконавчого провадження № 77876465, на підставі виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська виконавчого листа за № 205/764/25.

Матеріалами справи також підтверджено, що старшим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченком Євгеном Сергійовичем 11.06.2025 року винесено ухвалу про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 77876465, згідно якої вирішено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до повного погашення загальної суми заборгованості за виконавцем провадженням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (Військова частина НОМЕР_1 ) та отримує дохід у вигляді грошового забезпечення, з якого утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 було здійснено грошові перекази у наступному розмірі: 24.01.2025 року 29 999 грн. 00 коп. (призначення платежу - відсутнє), 07.02.2025 року 29 999 грн. 00 коп. (призначення платежу - відсутнє), 07.04.2025 року 9 045 грн. 23 коп. (призначення платежу переказ власних коштів. Переказ Швець Ірині Іванівні), 19.04.2025 року 2512 грн. 56 коп. (призначення платежу переказ власних коштів. Отримувач ОСОБА_2 ), 20.04.2025 року 502 грн. 51 коп. (призначення платежу переказ власних коштів. Переказ власних коштів для Микити. Переказ Швець Ірині Іванівні), 05.06.2025 року 29 999 грн. 00 коп. (призначення платежу аліменти на неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавче провадження № 77876465), 03.07.2025 року 20 050 грн. 00 коп.(призначення платежу переказ власних коштів), 25.07.2025 року 20 000 грн. 00 коп. (призначення платежу аліменти на неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., виконавче провадження № 77876465).

Таким чином, із наданих платіжних документів лише квитанцію № від 05.06.2025 року на суму 29 999 грн 99 коп. та квитанцію № від 25.07.2025 року на суму 20 000 грн 00 коп. можливо ідентифікувати за їх змістом (зокрема, за зазначенням у призначенні платежу формулювань щодо сплати саме аліментів) як такі, що підтверджують сплату аліментних платежів на виконання вказаного судового рішення.

Інші вищевказані надані квитанції не містять у призначенні платежу відомостей, які б дозволяли встановити, що сплачені за ними кошти є аліментами або що вони перераховані на виконання зазначеного судового рішення, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх зарахування як підтвердження виконання аліментного обов`язку.

За таких обставин суд доходить висновку, що належними та достатніми доказами сплати аліментів на виконання вказаного судового рішення є виключно квитанція № від 05.06.2025 року та квитанція № від 25.07.2025 року. Інші подані платіжні документи не можуть бути враховані як підтвердження виконання аліментного обов`язку, оскільки їх зміст не дає можливості ідентифікувати сплачені кошти як аліментні платежі.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що квитанції № від 05.06.2025 року та № від 25.07.2025 року містять у призначенні платежу зазначення про сплату аліментів та дають можливість ідентифікувати відповідні суми як такі, що сплачені на виконання судового рішення, неврахування державним виконавцем зазначених платежів при визначенні розміру заборгованості є безпідставним.

З метою відновлення порушеного права боржника та приведення розрахунку заборгованості у відповідність до фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні з урахуванням зазначених платежів.

У решті вимог скарги підстав для задоволення не встановлено, у зв`язку з чим скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на дії або бездіяльність старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Євгена Сергійовича, - задовольнити частково.

2. Зобов`язати старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченка Євгена Сергійовича здійснити перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні № 77876454 з урахуванням як сплати аліментів, коштів, перерахованих за квитанцією № від 05 червня 2025 року на суму 29 999 грн 99 коп. та за квитанцією № від 25 липня 2025 року на суму 20 000 грн 00 коп.

3. В задоволені решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.