Провадження №2-н/447/127/26
Справа №456/76/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2026 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ за період із 01.01.2023 по 30.11.2025 в розмірі 28 117,01грн, та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Відповідно до відповіді №2224690 від 09.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.01.2026 справу №456/76/26 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та долучені до неї документи, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.160 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У ч.1 ст.161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п.3 ч.1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Форма та зміст заяви про видачу судового наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Як зазначено у п.3 та п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник посилається на те, що 30.09.2015 р. постановою НКРЕКП затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем». Визначено, що Договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 643 Цивільного кодексу України, що укладається на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов договору.

Також заявник зазначає, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання та/або сплата рахунка за надану послугу та/або факт отримання послуги. Достатніми доказами приєднання споживача до типового договору, є факт споживання природного газу.

На підтвердження безспірності заборгованості заявник долучив до заяви про видачу судового наказу додатки, а саме:

-примірник типового (публічного) договору постачання природного газу побутовим споживачам, без номеру та дати; розрахунок заборгованості по клієнту ОСОБА_1 ; Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо належності ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Частинами 1 та 2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В той же час, долучений до заяви примірник (формуляр) публічного договору, ніким не підписаний, ні постачальником, ні споживачем, що унеможливлює встановити, особу яка є споживачем послуг.

Не надано також доказів, що боржник будь яким чином приєдналася до умов публічного договору.

Відповідно до п.1.3 Публічного договору, примірник якого долученого до заяви про видачу судового наказу, визначено, що фактом укладення його договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газопостачальної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 11.1 Публічного договору, цей договір укладається на невизначений строк та вважається укладеним з моменту реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газопостачальної системи. Постачання за цим договором здійснюється з дня реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газопостачальної системи.

Відповідно до п.2.2 Публічного договору, обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу на підставі якого споживач споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.

Однак заявником не долучено доказів реєстрації ОСОБА_1 , як споживача в Реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газопостачальної системи, не долучено поданої нею в установленому законодавством порядку заяви-приєднання. Не надано також доказів постачання природного газу до належної ОСОБА_1 квартири, доказів направлення та вручення рахунків за надані послуги з постачання природного газу та доказів сплати таких ОСОБА_1 .

Дані обставини свідчать про не належність доказів того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, та у боржника виникла заборгованість за спожитий природний газ, яка є безспірною.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

При цьому суд роз`яснює, що за відсутності між стягувачем та боржником договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, стягувач не позбавлений можливості звернутися до боржника з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161,163, 164,165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ за період із 01.01.2023 по 30.11.2025 в розмірі 28 117,01грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання складом суду, однак може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Роман ДЖУС