справа № 489/9552/25 провадження №2/489/586/26
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У листопаді 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 12270,00 грн. та понесені судові витрати, які складаються із 2422,40 грн. судового збору і 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Як на підставу позовних вимог вказано, що 22.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 у електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 100726368, згідно кого відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою процентів та інших платежів на умовах передбачених договором.

28.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 96-МЛ/Т, згідно умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 100726368 від 22.12.2022, позичальником по якому є відповідач.

У зв`язку із невиконанням відповідачем грошових зобов`язань, відповідно до виписки з особового рахунку заборгованість відповідача становить 12270,00 грн., яка складається із 3000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 8700,00 грн. за простроченими відсотками та 570,00 грн. комісією.

Відповідачу було надіслано письмову претензію від 04.11.2025 № 22688252/583 про погашення кредитної заборгованості, яка залишена без виконання.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та понесені судові витрати.

Відповідач правом на дання відзиву не скористався. До суду надійшла заява ОСОБА_2 (матері відповідача) від 27.02.2026 про долучення до справи довідки з військової частини про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та немає можливості особисто надати довідку до суду.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 27.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності відповідачі карткового рахунку № НОМЕР_1 та факту зарахування на нього грошових коштів в сумі 3000,00 грн.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 22.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит № 100726368.

За умовами пунктів 1.2 1.45 кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 3000,00 грн. терміном на 100 днів (з 22.12.2022 по 01.04.2023) зі сплатою процентів за користування грошовими коштами за ставкою 2,00 % протягом пільгового періоду та 3,00 % протягом поточного період. Комісія за надання кредиту становить 570,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово при видачі кредиту.

Додатками №№ 1, 2 до кредитного договору є Графік платежів та паспорт споживчого кредиту.

Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «F54777».

Перерахування ТОВ «Мілоан» кредитних коштів відповідачу в розмірі 3000,00 грн. на номер картки 545708*24 підтверджується платіжним дорученням №56318532 від 22.12.2022.

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 14.01.2026 № 20.1.0.0.0/7-260112/66542-БТ в Банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовано картку № НОМЕР_3 на яку було зараховано кошти в сумі 3000,00 грн. 22.12.2022.

Укладення кредитного договору та отримання грошових коштів в кредиту в розмірі 3000,00 грн. відповідач не оспорює.

Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, складених ТОВ «Мілоан», відповідач погашення заборгованості по кредитному договору не здійснював.

Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 100726368 від 22.12.2022 позивач підтвердив, що станом на 12.11.2025 заборгованість складає 12270,00 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованість по кредиту, 8700,00 грн. по процентам, 570,00 грн. комісії.

28.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 96-МЛ/Т відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в реєстрах боржників.

Згідно витягу з Реєстру боржників на момент набуття ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до відповідача, заборгованість за кредитним договором № 100726368 від 22.12.2022 становила 12270,00 грн. і складалася із: 3000,00 грн. суми виданого кредиту; 8700,00 грн. заборгованості за відсотками, 5700,00 грн. комісії.

Вказаний розмір заборгованості відповідає заборгованості яку просить стягнути відповідач.

Довідкою військової частини НОМЕР_4 від 20.02.2026 № 4548 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом підчас мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_4 з 07.12.2023.

Правове обґрунтування та мотиви суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до вимог статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (статті 634ЦК України).

За змістом частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

При цьому, згідно частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Таким чином, укладення відповідачем в електронному вигляді договору про надання споживчого кредиту та його підписання електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора відповідає вимогам статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3000,00 грн., яка відповідачем не оспорюється та підтверджена наявними у справі доказами. У зв`язку із цим позов в частині вимоги про стягнення тіла кредиту є правомірним та підлягає задоволенню.

При вирішенні позову в частині стягнення процентів суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер.

Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 від 20.02.2026 № 4558 відповідач є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, так як відповідач військовослужбовцем Збройних Сил України, який призваний за мобілізацією в особливий період, який триває по теперішній час, то на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 частини першої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», зокрема не нарахування кредитором штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань та процентів за користування кредитом.

При цьому, суд зазначає, що закон не передбачає звернення позичальника, на якого поширюються пільги, передбачені пунктом 15 частини першої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», до кредитора із заявою для зменшення або звільнення від сплати процентів/неустойки.

За такого, вимога про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами не відповідає закону, а тому задоволеною не підлягає.

10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 вище зазначених Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Отже, така форма витрат, як комісія за надання кредиту, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Аналізуючи умови кредитного договору, суд вважає правомірним встановлення комісії за надання кредиту, так як це передбачено на законодавчому рівні та укладаючи кредитний договір відповідач погодився на такі умови.

Таким чином, враховуючи встановленні обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитором договором в сумі 3570,000 грн., яка складається із 3000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 570,00 грн. комісії.

Так як позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на підставі частин першої, другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,67 грн. (2422,40 х 29,09%) та витрати на правничу допомогу 2327,20 грн. (8000,00 х 29,09%).

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором № 100726368 від 22.12.2022 в загальному розмірі 3570,00 грн., а також судовий збір в сумі 704,67 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2327,20 грн., всього 6601,87 грн. (шість тисяч шістсот одна гривні 87 коп.)

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: м. Львів,вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корп.;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 05.03.2026.

Суддя І.В.Коваленко