ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3653/26 Справа № 197/1182/24 Суддя у 1-й інстанції - Геря О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Справа № 197/1182/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Матвійчук Ю.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Фермерське господарство «ОВЕН»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги відповідача Фермерського господарства «ОВЕН», третьої особи ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рисін Олександр Олександрович, на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року, яке ухвалено суддею Герею О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Овен» (надалі - ФГ «ОВЕН») про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.11.2021 між ОСОБА_1 та ФГ «ОВЕН» було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна №3332.

На виконання умов цього Договору, позивач передав, а відповідач прийняв у власність нежитлову будівлю: склад для насіння, загальною площею 462,2 кв.м, за ціною 3 500 000,00 грн, за яку зобов`язався сплатити грошові кошти протягом трьох років з моменту укладання та підписання цього Договору, тобто до 18.11.2024.

Проте, в порушення умов п.2.1. вказаного Договору, в частині розрахунків за ним, відповідач свої зобов`язання виконав не у повному обсязі, внаслідок чого, станом на 03.12.2024, за останнім обліковується заборгованість у розмірі 2 753 249,94 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ФГ «ОВЕН» на користь позивача 4 213 868,59 грн, з яких: 2 753 249,94 грн - основний борг, 253 744,56 грн - 3% річних, 1 206 874,09 грн інфляційні витрати, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 12112,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 30000,00 грн.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ФГ «ОВЕН» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором купівлі-продажу у розмірі 2 525 749 грн 94 коп, а також 3% відсотки річних у розмірі 31 054 грн 30 коп.

Стягнуто з ФГ «ОВЕН» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 349 грн 07 коп.

Стягнуто з ФГ «ОВЕН» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ФГ «ОВЕН» просить змінити резолютивну частину рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року в справі №197/1182/24, в частині стягнення 3% річних, зазначивши правильний розмір стягнення з ФГ «ОВЕН», на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 3 105, 43 грн; скасувати рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог; у зв`язку із зміною рішення суду здійснити перерозподіл судових витрат стягнутих з ФГ «ОВЕН».

Апеляційна скарга мотивована тим, що попри те, що суд першої інстанції погодився з доводами відповідача щодо правильного періоду нарахування 3% річних та погодився з тим, що розрахунок здійснюється за формулою «Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100», де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, однак, у резолютивній частині рішення допустив арифметичну описку, а саме: замість суми 3 105,43 грн помилково зазначив суму 31 054,30 грн, що призвело до необґрунтованого збільшення суми стягнення 3% річних.

Відповідач не погоджується із розміром стягнутих на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки судом не було враховано, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позовній заяві ОСОБА_1 був відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а вказано лише суму ніби то понесених витрат. Долучений до матеріалів справи договрі не містить інформації щодо здійснення представництва за таким договором у справі № 197/1182/24, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу не доведений. Крім того, зауважеє, що суд першої інстанції, в своєму рішенні зазначає про те, що він бере до уваги заперечення відповідача щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги, протее, незважаючи на це стягує з відповідача в повному обсязі витрати на правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ФГ «ОВЕН», до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, третя особа ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О., просить апеляційну скаргу ФГ «ОВЕН» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року задовольнити частково. Прийняти постанову, якою: рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «ОВЕН» в частині стягнення заборгованості у розмірі 2 525 749,94 грн., 3 % річних у розмірі 31 054,30 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 349,07 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «ОВЕН» в частині стягнення заборгованості у розмірі 2 525 749,94 грн., 3 % річних у розмірі 31 054,30 грн. відмовити в повному обсязі; в іншій частині рішення суду залишити без змін; на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції в повному обсязі покласти на позивача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача ФГ «ОВЕН» не скористався.

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О., просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «ОВЕН» в частині стягнення заборгованості у розмірі 2 525 749,94 грн., 3 % річних у розмірі 31 054,30 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 349,07 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «ОВЕН» в частині стягнення заборгованості у розмірі 2 525 749,94 грн., 3 % річних у розмірі 31 054,30 грн. відмовити в повному обсязі; в іншій частині рішення суду залишити без змін; на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції в повному обсязі покласти на позивача ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, відхиляючи аргументи і докази третьої сторони по даній справі, не врахував та неповністю з`ясував обставини по справі, що мали суттєве значення для її вирішення, а саме те, чи належало право вимоги позивачу на всю суму заборгованості до відповідача на момент подання ним позову та вирішення його судом першої інстанції по суті. Жодною зі сторін даного спору не заперечувалася обставина, що між позивачем, коли він перебував у законному шлюбі з третьою особою, та відповідачем був укладений вищезазначений Договір, письмова згода на який була надана третьою особою, що вбачається з п. 1.7 даного Договору. 14. Під час шлюбу ОСОБА_2 з позивачем у період з травня 1982 року по вересень 2022 р. було нажито спільне майно, серед якого, в тому числі, була і нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 461,2 кв.м, яка під час перебування позивача і третьої особою в шлюбі, була ОСОБА_1 продана відповідачу за вищезазначеним Договором. 15. В той же час, суд першої інстанції зазначаючи в своєму рішенні від 11.12.2025 року, що третя особа, якщо вважає що її права порушені, може вирішити долю стягнутих з відповідача на користь позивача коштів в рамках даної справи, з позивачем або в досудовому порядку, або шляхом звернення третьої особи з окремим позовом до позивача, повністю проігнорував ту обставину, що на сьогодні вже існує спір між позивачем та третьою особою, який виник задовго до даного спору, який розглядається Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 197/800/23 і предметами первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя є в тому числі і поділ права вимоги до ФГ «ОВЕН» за вищезазначеним Договором в сумі 2 587 999,99 грн. Як видно із зустрічного позову ОСОБА_1 по справі № 197/800/23, він в своєму зустрічному позові при поділі спільно набутого майна колишнього подружжя ОСОБА_3 , просить суд визнати право власності на право вимоги до ФГ «ОВЕН» по даному Договору в сумі 2 587 999,99 грн. за ОСОБА_2 (п. 2 прохальної частини зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 ), тобто таким чином, ОСОБА_1 фактично відмовився від права вимоги до ФГ «ОВЕН» в рамках розгляду справи № 197/800/23, бажаючи залишити собі інше спільно набуте майно подружжя, а отже добровільно відмовився від отримання боргу ФГ «ОВЕН» на користь ОСОБА_2 , і таким чином на момент розгляду даної справи він вже не мав прав на дану вимогу, бо це суперечило б його минулій поведінці, а отже ОСОБА_1 не був належним позивачем по даній справі.

Наполягає на тому, що поведінка ОСОБА_1 є суперечливою, оскільки у справі № 197/800/23 він всіма своїми діями, заявляючи зустрічний позов до ОСОБА_2 , відмовляється від права вимоги до ФГ «ОВЕН» за даним Договором на користь ОСОБА_2 , а по даній справі намагається всю суму заборгованості за Договором стягнути з відповідача виключно на свою користь.

Вказує й на те, що судом невірно застосовано норми матеріального права та не враховано, що, не дивлячись на те, що стороною даного Договору є позивач, відповідно до положень ст.ст. 60, 70 СК України, позивач має право лише на 1/2 частину даної заборгованості, а ОСОБА_2 має право на іншу 1/2 частину даної заборгованості, а тому задоволення даного позову в повному обсязі на користь позивача буде порушувати права

ОСОБА_2 відзиві на апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О., до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Губар А.Л.,зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О., до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ФГ «ОВЕН» просить апеляційну скаргу задовольнити, посилаючись на те, що задоволення судом першої інстанції позовних вимог у розмірі 2 525 749 грн 94 коп на користь позивача стало підставою незаконного позбавлення ОСОБА_2 права вимоги до відповідача за Договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Крім того, третьою особою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О., заявлено клопотання про витребування з Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріалів справи № 197/800/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно набутого майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 для дослідження їх в рамках справи № 197/1182/24 з метою підтвердження або спростування суперечливої поведінки ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, позивача Зубрія О.О., представника відповідача «ОВЕН» - адвоката Крикуна П.А. та представника третьої осби Зубрій Н.І. адвокат Рисіна О.О., перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення арифметичної помилки, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду зазначено, що розрахунок трьох відсотків річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання з 19/11/2024 до 03/12/2024 становить 15 днів.

Таким чином, суд зазначив, що розрахунок 3% річних за вказаною вище формулою становить: 2 525 749,94 грн x 3 % x 15 : 366 : 100 = 31 054,30 грн.

Разом з тим, розрахунок 3% річних за вказаною вище формулою становить: 2 525 749,94 грн x 3 x 15 : 366 : 100 = 3 105, 43 грн., а не 31 054,30 грн., як зазначив суд першої інстанції.

Вказана арифметична помилка призвела до неправильного виначення загального розміру трьох відсотків річних заззатримку виконання зобов?язань, який, на переконання суду першої інстанції, має бути стягнуто на користь позивача, й доводи апеляційної скарги відповідача ФГ «ОВЕН» в цій частині є цілком обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Частиною першою статті 269 ЦПК України визначено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Отже, вищенаведені арифметичні помилки можуть бути виправлені лише судом першої інстанції.

Ураховуючи викладене, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення арифметичної помилки в строк до 30 березня 2026 року, після чого справа має бути повернута до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційних скарг відповідача ФГ «ОВЕН», третьої особи ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Рисін О.О,, на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «ОВЕН», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення арифметичної помилки, для чого надати строк до 30 березня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: