Справа №: 389/1205/24
провадження №: 2/398/1377/26
УХВАЛА

Іменем України

"04" березня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Тараненко А.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним (нікчемним),

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним (нікчемним).

В підготовчому засіданні відповідач заявив клопотання, яким просить суд за цим клопотанням у справі №389/1205/ 24 ухвалити рішення про неможливість подальшої участі представника позивача адвоката Тіслюка І.І., оскільки адвокат не може діяти всупереч інтересам правосуддя, яке обґрунтоване тим, що 16 лютого 2026 року відповідачем відправлена скарга до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області на адвоката Тіслюка І.І. про грубі порушення адвокатської етики та відверті порушення норм закону які тягнуть за собою кримінальну відповідальність. Зазначає, що даний адвокат здійснює тиск на суд, спонукання клієнта ( ОСОБА_1 ) до надання суцільної неправдивої інформації, навмисне поширення адвокатом Тіслюком І.І. маніпулятивної інформації, тиск на медичні установи, використання зв`язків адвоката в маніпуляціях з медичними документами. Втручання адвокатом Тіслюком І.І. у здійснення правосуддя відповідно до статті 384, статті 376 Кримінального Кодексу України, втручання у будь якій формі у діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися винесення неправосудного рішення є злочином.

В підготовчому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти заявленого клопотання. Позивач зазначила, що довіряє своєму представнику, не сумнівається в його адвокатській та професійній діяльності.

В підготовчому засіданні відповідач заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача і підготовчому засіданні підтримав позицію відповідача.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали та заявлене клопотання приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава - учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції", заява N 12964/87, § 59).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що представник позивача Тіслюк І.І. представляє інтереси позивача за дорученням Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 13 серпня 2024 року № 004-2603426.

Із змісту вищезазначеного вбачається, що незгода сторони відповідача із позицією сторони позивача стала підставою для звернення до суду із клопотанням про відсторонення представника позивача від участі у даній цивільній справі.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для відсторонення представника позивача від участі у даній цивільній справі, оскільки зазначені в клопотанні підстави зводяться фактично до незгоди з обраною позицією захисту прав та обов`язків сторони позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 40, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про відсторонення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тіслюка Івана Івановича від участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним (нікчемним) - відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту підписання суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, в разі їх наявності в заявника, можуть бути додані до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Дубровська Н.М.