Справа № 541/514/19
Провадження № 2-ві/541/2/26
У Х В А Л А

25 лютого 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Городівського О.А., за участю секретаря судового засідання НІколаєкно М.В., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозловської О.А. перебуває цивільна справа № 541/514/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України.

18 лютого 2026 року від позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Морозовської О.А. у справі №541/514/19 про скасування державної реєстрації права власності. Заява позивачами обґрунтована тим, що 16 лютого 2026 року позивачам стало відомо, що на адресу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 541/514/19 надійшло клопотання Відповідачів про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу. В даному клопотанні, адвокат/представник ГОВ ФК Поліс ОСОБА_3 зазначає, що існують підстави для забезпечення його витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 135 ЦПК України шляхом покладення на Позивачів солідарного зобов`язання внести на депозитний рахунок суду грошову суму в розмірі 232 000 гривень. Головною причиною для подання такого клопотання стало нібито затягування процесу та подання клопотань з боку Позивачів. Так, адвокат/представник ОСОБА_3 підготувала декілька витягів стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо їх майнового стану, наголошуючи на тому, що у позивачів не має рахунків та майна, тому треба зобов`язати їх покласти кошти на рахунок суду, бо коли суд залишить позов без розгляду або закриє провадження за відсутності предмету спору, вона не зможе отримати кошти за свою роботу. Свої послуги ОСОБА_3 з 10.03.2025 року по січень 2026 року оцінила в 232 000 грн. Тобто, на стадії підготовчого засідання, адвокат/представник ОСОБА_3 вже знає яке буде прийнято рішення по справі, бо фактично сама його підготувала. А саме, зміст клопотання про зобов`язання позивачів покласти кошти на рахунок суду, сам по собі вже є готовою ухвалу про закриття провадження поданій справі. Розрахунок адвоката/представника ОСОБА_3 включає в себе вартість поданих адвокатом/представником ОСОБА_3. клопотань та апеляційних скарг, які не були задоволені Миргородським міськрайонним судом Полтавської області та Полтавським апеляційним судом. Адвокат/представник ОСОБА_3. намагається отримати за кожне судове засідання суму у розмірі 5 000 грн. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які були не задоволені судами, ОСОБА_3 оцінила у 8 500 грн., за апеляційні скарги на ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області щодо скасування заходів забезпечення позову, які були відхилені судами, ОСОБА_3 намагається отримати суми в розмірі від 10 000 до 20 000 грн. В своєму клопотання адвокат зазначає, що нею використано багато часу на участь у судових засідання, на підготовку заперечень на клопотання позивачів, які нібито останні подають величезну кількість. Однак, адвокат замовчує, що за допомогою телефонного права вони заборонили головуючий судді задовольняти будь-які клопотання Позивачів, бо мають намір розглянути справу в прискореному вигляді.

Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року визнано необґрунтованою заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовської О.А. у справі №541/514/19. Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовської О.А. постановлено передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді Морозовської О.А. передано на розгляд судді Городівського О.А..

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вирішення питання про відвід судді здійснювалось за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про відвід судді, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2 ст.36 ЦПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012, у справі №5-15п12).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Підставою заявленого відводу у заяві позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначено - припущення про наявність підстав про пряму чи побічну заінтересованість головуючої судді у результаті розгляду справи, а також існування інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. При цьому, жодних відомостей про дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про її заінтересованість, необ`єктивність або упередженість в заяві не вказано.

Навпаки дослідивши матеріали справи суд констатує, що позивачами вже неодноразово заявляються безпідставні відводи головуючій судді з надуманих підстав, що може вказувати на зловживання процесуальними правами та перешкоджанні здійсненню правосуддя.

Враховуючи наведене, та той факт, що з заяви позивачів не вбачається обставин, які свідчили про особисту заінтересованість головуючої судді Морозовської О.А., під час розгляду справи або викликають обґрунтовані сумніви у її неупередженості або об`єктивності, а доводи позивачів фактично є надуманими, тому суд приходить до висновку що заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді від розгляду вищезазначеної цивільної справи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовсьої Оксани Анатоліївни у справі № 541/514/19 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Городівський