Справа 688/2673/21
№ 6/688/21/26
Ухвала

Іменем України

13 березня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Романової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа,

встановив:

ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на те, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/2673/21 від 13.10.2021 позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 11 802 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.10.2012 р., яка виникла станом на 12.07.2021, а також судовий збір в сумі 1 783 грн 76 коп. У решті позову відмовлено.

На підставі рішення, 28.12.2021 судом видано виконавчий лист у справі №688/2673/21.

На примусовому виконанні Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження №68648357 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відкрите на підставі виконавчого листа №688/2673/21 від 21.12.2021.

Постановою старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.12.2022 виконавчий лист №688/2673/21 від 21.12.2021 повернуто стягувачу.

Станом на сьогодні оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження, відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з боржника на підставі даного виконавчого листа відсутні.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено договір факторингу №8-22-08/2025, згідно з яким ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ КБ «Приватбанк», в тому числі щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, товариство просило замінити вибулого стягувача АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» та видати дублікат виконавчого листа №688/2673/21 від 21.12.2021.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/2673/21 від 13.10.2021 позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 11 802 грн 95 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.10.2012 р., яка виникла станом на 12.07.2021, а також судовий збір в сумі 1 783 грн 76 коп. У решті позову відмовлено.

На підставі рішення, 28.12.2021 судом видано виконавчий лист у справі №688/2673/21.

На примусовому виконанні Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження №68648357 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відкрите на підставі виконавчого листа №688/2673/21 від 21.12.2021.

Постановою старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.12.2022 виконавчий лист №688/2673/21 від 21.12.2021 повернуто стягувачу.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено договір факторингу №8-22-08/2025, згідно з яким ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ КБ «Приватбанк», в тому числі щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 договору факторингу клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань (Додаток №1 до цього договору). який складається клієнтом, далі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами (з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між клієнтом та боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним реєстром боргових зобов`язань, а фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього прав вимоги та сплачує клієнту за права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Оригінал виконавчого листа №688/2673/21 від 21.12.2021 на адресу стягувача не надходив, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження, відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з боржника на підставі даного виконавчого листа відсутні.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

В разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 грудня 2020 року (справа № 0910/2-103/2011, провадження № 61-13311св20).

Аналогічний правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

У матеріалах цієї справи немає відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник посилався на те, що до нього перейшло право вимоги до боржника, що є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Підставою для заміни стягувача, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є його втрата.

Разом з цим, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно підпункту 4 пункту 10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження`визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Враховуючи, що оригінали виконавчих листів втрачено, а строк пред`явлення виконавчих документів до виконання не сплив, суд дійшов висновку, що заява про видачу дублікатів виконавчих листів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 260, 431, 442 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі №688/2673/21, з АТ КБ «Приватбанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (, місце знаходження: проспект Степана Бандери, 28А, м. Київ, 04073).

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа, що виданий на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2021 року у справі № 688/2673/21 щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у разі постановлення ухвали поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Суддя Алла ЦІДИК