ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2629/26
провадження № 2-н/753/126/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, наказне провадження - це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Водночас, згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини надано докази на підтвердження проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 , зокрема відповідні витяги про місце проживання дитини та батька. Також у заяві зазначено, що мати дитини разом з дитиною не проживає, не надає допомоги та ухиляється від виконання своїх обов`язків.

При цьому, мати дитини - ОСОБА_2 у відповідності до інформації з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою місця реєстрації дитини - АДРЕСА_1 .

Доказів перебування дитини на утриманні батька або проживання матері за іншою адресою заявником не надано, тобто заявником не виконано вимоги п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, що, за вказаних обставин, а саме проживання батьків і дитини за однією адресою, не свідчить про безспірність заявлених вимог.

Таким чином, судом встановлено наявність спору щодо стягнення аліментів, оскільки заявником не надано доказів окремого проживання матері дитини або ж перебування останньої на його повному утриманні, і за відсутності відповідних доказів дана заява не може бути розглянута в порядку наказного провадження, а дані обставини повинні бути встановлені під час розгляду справи у порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , оскільки з вищезазначеної заяви про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право, що за правилами пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись стст 165, 166, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.