ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2026 року м. Кропивницький

справа № 389/3814/24

провадження № 22-ц/4809/240/26

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Карпенка О.Л., Чельник О.І.,

секретар судового засідання Діманова Н.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Знам`янська міська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Знам`янської міської ради на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2025 року у складі головуючого судді Українського В.В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову та рішення суду першої інстанції.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просив витребувати з чужого незаконного володіння відповідача на користь позивача, земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,797 га, кадастровий номер 0:51:000:0343.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем наявний тривалий спір щодо земельної ділянки загальною площею 0,797 га, кадастровий номер :51:000:0343, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Шлях до комунізму» від 05 вересня 1992 року на базі колгоспу створено колективне сільськогосподарське підприємство «Світанок» з колективною формою власності на землю. Вказане рішення затверджене рішенням Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №56 від 20 листопада 1992 року.

На підставі вказаних рішень розроблено проєкт «Роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок». За цим проєктом, у колективну власність передавались землі загальною площею 2528,5 га, в тому числі в межах населених пунктів - 7,4 га господарських дворів. За експлікацією земель, вказані землі знаходяться в межах села Петрове Знам`янського району Кіровоградської області та на них розміщені об`єкти нерухомого майна.

Після затвердження проєкту було видано Державний акт серії КРЗ №000007 на право колективної власності на землю КСП «Світанок» Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 24 листопада 1995 року за №50.

У зв`язку з ліквідацією СТОВ «Світанок» загальними зборами було затверджено списки осіб, які мали право на частку майнового фонду та перелік майна, виділеного в рахунок майнових паїв пайщиків. На зазначене нерухоме майно громадянам видано свідоцтва на право власності (майнові сертифікати).

До громадян (бувших членів КСП) власників нерухомого майна господарських дворів перейшло право власності на землю під зазначеним нерухомим майном. Упродовж 2007-2008 років позивачем викуплено значну частину майнових сертифікатів.

На підставі рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 23 травня 2008 року № 31 позивач оформив право власності на будівлі зерносховища, зерноскладу №1, зерноскладу №2 та навісу току. Присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (зараз АДРЕСА_2 . Видано свідоцтво про право власності від 14 червня 2008 року. У 2017 році право власності позивача зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з витягом № 107576801 від 14 грудня 2017 року. Факт набуття позивачем права власності на нерухоме майно багато разів перевірялося в судах різних інстанцій та не оспорюється відповідачем.

З урахуванням зазначеного, позивач з 2008 року є власником земельної ділянки під будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, 08 червня 2022 року, відповідач, без будь-яких на те підстав, без будь-яких документів, зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,797 га, кадастровий номер :51:000:0343 під будівлями, що належать на праві власності позивачу.

Позивач зазначає, що факт належності йому права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,797 га, кадастровий номер :51:000:0343 підтверджено під час розгляду Кіровоградським окружним адміністративним судом справи за його позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Знам`янської міської ради Кіровоградської області №1556 від 22 грудня 2023 року та зобов`язання Знам`янської міської ради Кіровоградської області повторно розглянути заяву від 07 листопада 2023 року та за наслідками її розгляду прийняти рішення по суті порушеного в заяві питання, у відповідності до вимог ст. 118 ЗК України. Серед спірних земельних ділянок, в тому числі, була і ця земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі № 340/484/24, відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову повністю, з посиланням на те, що земельні ділянки вказані у його заяві від 07 листопада 2023 року, в тому числі і спірна земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, вже перебуває у власності ОСОБА_1 .

Тобто адміністративний суд у вказаній спраці встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343.

Позивач зазначає, що Знам`янська міська рада Кіровоградської області погодилась з висновком суду щодо наявності права власності в ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, не оскаржувала вказане рішення в апеляційному порядку, таким чином рішення набрало законної сили 07 травня 2024 року.

За викладених обставин позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав власника спірної земельної ділянки.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Витребувано з чужого незаконного володіння у Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,797 га з кадастровим номером :51:000:0343, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто зі Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд керувався вимогами ч. 4 ст.82 ЦПК України, якими передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, суд послався на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі №340/484/24, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його адміністративного позову, з мотивів того, що земельні ділянки вказані у його заяві від 07 листопада 2023 року, в тому числі і спірна земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, вже перебуває у власності ОСОБА_1 , за таких обставин, суд вважав, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Знам`янська міська рада, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2025 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник звернув увагу, що судом не враховано, що СТОВ «Світанок» було ліквідовано та на виконання зазначених правових норм, зважаючи на ліквідацію СТОВ, спірна земельна ділянка перейшла у комунальну власність. Матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 23 травня 2008 року № 31 позивачу погоджено право власності на будівлі зерносховища, зерноскладу №1, зерноскладу №2 та навісу току, яким присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (зараз АДРЕСА_2 . Видане свідоцтво про право власності 14 червня 2008 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107576801 від 14 грудня 2017 року, у 2017 році право власності позивача зареєстроване в реєстрі. При цьому, перехід прав відбувся виключно на об`єкти нерухомості (споруди). Жодним правовстановлюючим документом не передбачалося переходу прав на земельну ділянку (ні права власності, ні будь-якого іншого права), на якій розташовані будівлі. Представник звернув увагу, що законодавством чітко розрізняються поняття розпаювання землі КСП та розпаювання майна КСП.

Зазначено, що позивачем не надано жодних доказів про те, що земельна ділянка загальною площею 0,797 га з кадастровим номером :51:000:0343, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала у його власності.

Крім того, вказано, що Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області розглядав цивільну справу №389/1634/20 (провадження №2/389/347/20), за позовом ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання недійсним та скасування рішення, визнання права власності на земельні ділянки, зокрема і на земельну ділянку площею 0,7970 га з кадастровим номером :51:000:0343 по АДРЕСА_1 . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 по вказаній вище справі було задоволено частково. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі №389/1634/21 провадження 22-ц/4809/1301/21 апеляційну скаргу Знам`янської міської ради Кіровоградської області було задоволено, рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2021 року в частині визнання права власності на земельні ділянки на користь ОСОБА_1 скасовано. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на земельні ділянки, зокрема і на земельну ділянку площею 0,7970 га з кадастровим номером :51:000:0343 по АДРЕСА_1 . Кропивницький апеляційний суд зазначив, що відповідно до повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 03.03.2021 №9-11-0,6- 1559/2-21 спірні земельні ділянки відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру перебувають у комунальній власності Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області (територія колишньої Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області), землі сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Апеляційним судом зазначено, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог є незаконним з таких підстав. Так, суд першої інстанції помилково вважав, що правовими підставами для задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Відповідач звернув увагу суду, що головуючий суддя Український В.В. не міг розглядати дану справу з наступних підстав. Суддя Український В.В. розглядав цивільну справу №389/1634/20 (провадження №2/389/347/20), за позовом ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання недійсним та скасування рішення, визнання права власності на 5 земельних ділянок, зокрема на земельну ділянку площею 0,7970 га з кадастровим номером :51:000:0343 по АДРЕСА_1 . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2021 року (головуючий суддя Український В.В.) позовні вимоги ОСОБА_1 по вказаній вище справі було задоволено частково та визнано за ним право власності на вказані вище земельні ділянки. Як зазначалося раніше, постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі №389/1634/21, апеляційну скаргу Знам`янської міської ради Кіровоградської області було задоволено, рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2021 року в частині визнання права власності на земельні ділянки на користь ОСОБА_1 скасовано. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на земельні ділянки, зокрема і на земельну ділянку площею 0,7970 га з кадастровим номером :51:000:0343 по АДРЕСА_1 . Таким чином, суддя Український В.В. раніше сформував правову позицію, яка могла вплинути на вирішення даної справи, оскільки заявлені ОСОБА_1 вимоги стосуються тієї ж земельної ділянки площею 0,7970 га з кадастровим номером :51:000:0343 по АДРЕСА_1 , що й у справі № 389/1634/20 (провадження №2/389/347/20). Відтак, зазначені обставини викликали у Знам`янської міської ради сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Українського В.В. під час розгляду ним цієї справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник позивача адвокат Кулібаба М.І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник звернув увагу суду, що попередні власники набули право власності на спірну земельну ділянку на наступних підставах. Так, рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Шлях до комунізму» від 05 вересня 1992 року вирішено створити на базі цього колгоспу колективне сільськогосподарське підприємство «Світанок» з колективною формою власності на землю. Вказане рішення затверджене рішенням Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 20 листопада 1992 року №56. На підставі вказаних рішень зроблено проєкт «Роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок». За вказаним проєктом, у колективну власність передавались землі загальною площею 2528,5 га, в тому числі в межах населених пунктів - 7,4 га - господарських дворів. За експлікацією земель, вказані землі знаходяться в межах села Петрове Знам`янського району Кіровоградської області та на них розміщені об`єкти нерухомого майна. Після затвердження проєкту Петрівською сільською Радою було видано Державний акт серії КР3 №000007 на право колективної власності на землю КСП «Світанок» Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 24 листопада 1995 року за №50. Згодом КСП «Світанок» було реорганізовано в СТОВ «Світанок», таким чином до СТОВ «Світанок» перейшли всі майнові права й обов`язки колишнього підприємства, в тому числі й право колективної власності на землю. Після чого, Петрівською сільською радою членам СТОВ «Світанок» були видані Свідоцтва про право власності на майнові паї за якими, в порядку ст. 120 ЗК України, до них перейшло право власності на землю. Врешті позивач скупив всі майнові паї в членів СТОВ «Світанок» та оформив за собою право власності на нерухоме майно, яке розміщене на спірній земельній ділянці, в зв`язку з чим, в порядку ст. 120 ЗК України, ще в 2008 році набув право власності на спірну земельну ділянку.

Вказано, що зазначені відповідачем положення та норми не поширюються на правовідносини, що склались між сторонами, оскільки регулюють землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені на 01 січня 2019 року. Однак КСП «Світанок» не було припинено, КСП «Світанок» було реорганізовано в СТОВ «Світанок». До СТОВ «Світанок» перейшли всі майнові права й обов`язки колишнього КСП, в тому числі й право колективної власності на землю. Згодом вже СТОВ «Світанок» було ліквідовано. «КСП» та «СТОВ» це різні за своєю суттю та нормативним регулюванням організаційно-правові форми господарювання, тому зазначені відповідачем норми не регулюють наслідки ліквідації СТОВ «Світанок». Крім іншого, позивач набув право приватної власності ще в 2008 році, тому станом на час набрання зазначеного відповідачем закону (на 01 січня 2019 року) вже набув земельну ділянку в приватну власність.

Щодо тверджень апеляційної скарги про те, що суддя Український В.В. не мав права розглядати справу зазначив, що на початку розгляду справи відповідачем було заявлено суду відвід з підстав, зазначених в апеляційній скарзі. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2025 року було відмовлено у задоволенні заяви відповідача, а тому вважає, що справа розглянута об`єктивно та справедливо (а.с.174-176).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Установлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 23 травня 2008 року № 31 ОСОБА_1 погоджено право власності на будівлі зерносховища, зерноскладу №1, зерноскладу №2 та навісу току, яким присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (зараз АДРЕСА_2 , про що, 14 червня 2008 року видане свідоцтво про право власності (а.с.9-10).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107576801 від 14 грудня 2017 року, на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 23 травня 2008 року №31, серія та номер: б/н, 21 вересня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на комплекс будівель і споруд, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 222 (а.с.11-13).

Рішенням XXIV сесії VIII скликання Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області №993 від 16 лютого 2022 року «Про прийняття у комунальну власність Знам`янської міської територіальної громади земельних ділянок» прийнято земельні ділянки у комунальну власність Знам`янської територіальної громади згідно з додатком (а.с.108).

Додатком №1 до рішення Знам`янської міської ради від 16 лютого 2022 року №993, за порядковим номером 37 зазначено земельну ділянку кадастровий номер :51:000:0343, місце розташування: АДРЕСА_3 , площа 0,7970, цільове призначення:01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.110-112).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, 08 червня 2022 року зареєстроване право власності Знам`янської міської ради на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,797 га, кадастровий номер :51:000:0343, як землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.28).

Відповідно до копії Державного Акту на право колективної власності на землю серії КР-3 00007, виданого 11 грудня 1995 року Петрівською сільською радою народних депутатів, вищевказана земельна ділянка перебувала у колективній власності КСП «Світанок» і на ній було розташоване нерухоме майно належне КСП «Світанок», яке потім перейшло у власність позивача ОСОБА_1 (а.с.14-27).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі №340/484/24 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд зазначив, що земельні ділянки вказані у його заяві від 07 листопада 2023 року, в тому числі і спірна земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, вже перебуває у власності ОСОБА_1 .

Вказане рішення набрало законної сили 07 травня 2024 року (а.с.30-35).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.

Частинами 6, 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

Державна реєстрація переходу права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що розміщений на земельній ділянці будь-якої форми власності, яка перебувала у користуванні (на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію) відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, проводиться одночасно із державною реєстрацією переходу права користування такою земельною ділянкою від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до його набувача. Про перехід відповідного права державний реєстратор зобов`язаний негайно повідомити орендодавця, особу, яка передала земельну ділянку в користування на праві емфітевзису, суперфіцію (якщо інформація про його місце проживання (місцезнаходження) міститься у Державному реєстрі прав) поштовим відправленням або електронною поштою.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив витребувати з чужого незаконного володіння Знам`янської міської ради на свою користь земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,797 га, кадастровий номер 0:51:000:0343, з посиланням на те, що відповідач без будь-яких на те підстав та без будь-яких документів зареєстрував за собою право власності на вказану земельну ділянку, в той час як земельна ділянка належить позивачеві.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пунктом «е» частини першої статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою, у тому числі, є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Отже, перехід права власності на нерухоме майно є підставою припинення права власності на земельну ділянку.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідно до копії Державного Акту на право колективної власності на землю серії КР-3 00007, виданого 11 грудня 1995 року Петрівською сільською радою народних депутатів, спірна земельна ділянка перебувала у колективній власності КСП «Світанок» і на ній було розташоване нерухоме майно належне КСП «Світанок», яке потім перейшло у власність позивача ОСОБА_1 (а.с.14-27).

Так, рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 23 травня 2008 року № 31, ОСОБА_1 погоджено право власності на будівлі зерносховища, зерноскладу №1, зерноскладу №2 та навісу току, яким присвоєно адресу: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , про що, 14 червня 2008 року видане свідоцтво про право власності (а.с.9-10).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107576801 від 14 грудня 2017 року, на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 23 травня 2008 року №31, серія та номер: б/н, 21 вересня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на комплекс будівель і споруд, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 222 (а.с.11-13).

Рішенням XXIV сесії VIII скликання Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області №993 від 16 лютого 2022 року «Про прийняття у комунальну власність Знам`янської міської територіальної громади земельних ділянок» прийнято земельні ділянки у комунальну власність Знам`янської територіальної громади згідно з додатком (а.с.108).

Додатком №1 до рішення Знам`янської міської ради від 16 лютого 2022 року №993, за порядковим номером 37 зазначено земельну ділянку кадастровий номер :51:000:0343, місце розташування: АДРЕСА_3 , площа 0,7970, цільове призначення:01.01 Для веденення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.110-112).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, 08 червня 2022 року зареєстроване право власності Знам`янської міської ради на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,797 га, кадастровий номер :51:000:0343, як землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.28).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі № 340/484/24 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що 07 листопада 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність 7 земельних ділянок (в тому числі тих, на яких розташовані господарські будівлі, двори та інші нежитлові приміщення, які належать ОСОБА_1 на праві власності) для ведення особистого селянського господарства, зокрема і на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :51:000:0343, площею 0,7970га.

Рішенням Знам`янської міської ради від 22 грудня 2023 року за №1556 позивачу відмовлено в наданні дозволу. Позивач, не погодившись з вказаним рішенням звернувся з зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд зазначив, що надана позивачем заява дійсно не відповідає положенням п.7 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки земельні ділянки вказані у заяві від 07 листопада 2023 року, в тому числі і спірна земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, вже перебуває у власності ОСОБА_1 , як такі, що перейшли у його власність разом з придбаними господарськими будівлями та іншими нежитловими приміщеннями.

Вказане рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі № 340/484/24 набрало законної сили 07 травня 2024 року (а.с.30-35).

Відтак, за встановлених у цій справі обставин, місцевий суд правомірно виходив із того, що позовні вимоги позивача про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння відповідача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження виготовлення та розробленням ним технічної документації на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :51:000:0343, не спростував, що спірна земельна ділянка належала на праві власності КСП «Світанок» - попередньому власнику нерухомого майна комплексу будівель току за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,7970 га, власнеиком якого став ОСОБА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суддя Український В.В., який розглядав дану справу в суді першої інстанції не міг розглядати дану справу та підлягав відводу, оскільки раніше у справі №389/1634/20 вже сформував правову позицію, колегія суддів зазначає таке.

Частинами 2, 3 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, на яку посилався відповідач у заяві про відвід судді Українському В.В., суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 3 ст.39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість або необ`єктивність судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 28 січня 2025 року постановленою суддею Українським В.В. заяву представника Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про відвід судді Українського Віталія Валентиновича визнано необґрунтованою. Заяву представника Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про відвід судді Українського Віталія Валентиновича передано до відділу документального забезпечення суду для визначення судді відповідно до вимог ст.33 ЦПК України (а.с.59).

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 05 лютого 2025 року постановленою суддею Савельєвою О.В., в порядку, визначеному ч. 3 ст. 40 ЦПК України, у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Українського Віталія Валентиновича від розгляду цивільної справи №389/3814/24 (провадження №2/389/906/24), відмовлено (а.с.69).

Суд вказав, що досліджуючи мотиви, викладені у заяві про відвід, заявником не наведено належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України. З доводів заявника не вбачається здійснення суддею Українським В.В. певних дій, які свідчили б про його заінтересованість в результатах розгляду справи, упередженість по відношенню до учасників провадження або інших проявів необ`єктивності під час розгляду справи. Зазначено, що сумніви заявника в неупередженості та об`єктивності судді виникли з причини ухвалення ним рішення в іншій справі, яке стосувалося зокрема і земельної ділянки, яка є предметом позову в цій справі. Проте, частиною 4 ст.36 ЦПК України чітко передбачено, що рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів, з урахуванням зазначеного вище вважає, що відсутні будь-які порушення суддею суду першої інстанції який здійснював розгляд справи порядку відводу, у зв`язку з тим, що обставини у справі №389/1634/20, на яку посилається відповідач, та у цій справі є різними, різний предмет та різні підстави позову, а тому суд обґрунтовано вирішив питання про відвід та відмовив у заявленому відводі відповідача.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Знам`янської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 02.03.2026.

Головуючий С.М. Єгорова

Судді О.Л. Карпенко

О.І. Чельник