Провадження №2/592/841/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенка В.Г., з участю секретаря судового засідання Леоненко К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 695 грн 00 коп. та понесені судові витрати у загальному розмірі 9 422 грн 40 коп..

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №669402745 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на суму 5 500 грн 00 коп., строк кредитування 30 днів з можливістю продовження, проценти за користування кредитом 1 % в день. 19.09.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5 500 грн 00 коп. на банківську картку відповідача. 19.11.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/9. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № Б/Н від 19.11.2024, за яким до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 28.05.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/0525-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 1 від 28.05.2025 до договору факторингу 2, за яким до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 16.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16.07.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 445 грн 00 коп.. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №669402745 від 19.09.2024 становить 16 445 грн 00 коп., з яких: 5 500 грн 00 коп. заборгованість по кредиту; 8 195 грн 00 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2 750 грн 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.12.2025 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання 24.02.2026 о 09-30 год.. Цією ухвалою відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати суду відзив та докази у обґрунтування заперечень.

При зверненні до суду з позовом представник позивача просив розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника позивача.

Відповідач не з`явився і завчасно не повідомив про поважність причин неявки. Судова повістка, копія ухвали направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Однак документи повернулися до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою від 20.01.2026. Крім того, при подачі позову до суду позивачем надано докази відправлення копії позову відповідачу.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про дату і місце розгляду справи. Таким чином згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України немає перешкод для судового розгляду.

Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного:

Суд встановив, що 19.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №669402745 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитор надав відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму на суму 5 500 грн 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, з можливістю продовження, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1 проценту в день.

Договір підписаний відповідачем 19.09.2024 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором NSRB-7675.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання договору, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 500 грн 00 коп. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням.

Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення кредитного договору. Підписавши кредитний договір у наданій редакції, відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі і щодо порядку та строку користування кредитом.

19.11.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»укладено договір факторингу № МВ-ТП/9. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № Б/Н від 19.11.2024, за яким до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.

28.05.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/0525-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 1 від 28.05.2025 до договору факторингу 2, за яким до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.

16.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16.07.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16445грн 00 коп..

Також на підтвердження своїх вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» надано суду виписку з особового рахунку за кредитним договором №669402745, якою підтверджується заявлена заборгованість.

Відтак, встановлено, що у порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 16 445 грн 00 коп., з яких: 5 500 грн 00 коп. заборгованість по кредиту; 8 195 грн 00 коп. - по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2 750 грн 00 коп. - за штрафними санкціями.

Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено надання коштів у кредит за яким боржник має повернути його у встановлений строк та сплатити проценти за користування. При цього закон передбачає, що сторони зобов`язані виконувати свої обов`язки належним чином. Боржник має виконати свої обов`язки належним чином та у строк.

За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача.

З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за договором кредиту у загальному розмірі 13 695 грн 00 коп..

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України)

Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 20/08/25-01 від 20.08.2025 про надання правничої допомоги укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Соломко та партнери»; додаткову угоду № 8 від 11.09.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 на суму 7 000 грн 00 коп.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Соломка О.В.; довіреність на представництво, видану ТОВ «ФК «ЕЙС» на ім`я адвоката Соломка О.В..

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Сума заявленого позову становить 13 695 грн 00 коп., а розмір витрат 7 000 грн 00 коп., тобто пропорція витрат становить майже половину ціни позову. Зазначена сума витрат є непропорційною та занадто завищеною. Зі змісту позовної заяви й доданих доказів вбачається, що спір з відповідачем виник у зв`язку з наданням кредиту. Неповернення кредиту є певною мірою ризиком для кредитора. Укладаючи договір кредитор може передбачать невиконання зобов`язання боржником. Подача позову до відповідача за невиконання умов договору не можна вважати якоюсь несподіваною чи виключною ситуацією яка потребує зусиль для захисту порушеного права, якщо порівнювати з захистом прав у деліктних правовідносинах тощо. З наведеного слід зробити висновок, що підготовка до цієї справи не потребує значних зусиль, як то по ресурсах так і по збору доказів. Така діяльність є системною та дозволяє використовувати вже сформовану позовну заяву у якій слід тільки змінити відомості по кожному відповідачу.

При розподілі витрат суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Ураховуючи наведене у сукупності суд вважає, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 7 000 грн 00 коп. є завищеним та непропорційним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у акті про отримання правової допомоги на загальну суму 7 000 грн 00 коп., а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 3 000 грн 00 коп.

Підстав для стягнення з відповідача ще 4 000 грн 00 коп. суд не вбачає.

Крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп..

На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 89, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, ) 13 695 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором, 5 422 грн 40 коп. відшкодування витрат, а всього 19 117 грн 40 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Сумської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.02.2026.

Суддя Владислав КОСТЕНКО