Справа № 128/2934/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: Бондаренко О.І.

при секретарі: Нагірняк Т.А.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визначення розміру часток, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визначення розміру часток, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванівка Вінницького району Вінницької області.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на: земельну ділянку площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291.

Позивачка зазначає, що вона є спадкоємицею другої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_3 , так як їх мати ОСОБА_4 , спадкоємиця першої черги за законом відмовилася від спадщини на її користь після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого сина ОСОБА_3 . Позивачка зазначає, що іншою спадкоємицею першої черги за законом, яка також прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 .

Спадкова земельна ділянка площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291, була приватизована ними в 2017 році, на цій земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 і відповідно розмір часток співвласників на присадибну земельну ділянку має дорівнювати розміру часток у праві власності на житловий будинок, відповідно до норм ст. 120 ЗК України.

Позовні вимоги мотивує також мотивує тим, що в 2017 році, тобто на момент приватизації земельної ділянки, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належав: частка у праві власності належала ОСОБА_5 ; 3/8 частки у праві власності на даний житловий будинок належало мені ОСОБА_6 ; 3/8 частки у праві власності на даний житловий будинок належало ОСОБА_3 . Відповідно, розмір часток у праві власності на спірну земельну ділянку усіх співвласників житлового будинку має дорівнювати частка ОСОБА_7 , 3/8 частки ОСОБА_8 , 3/8 частки ОСОБА_3 .

Однак, в подальшому правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку - рішення 3 сесії 7 скликання, від 12.12.2017 року Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, було видано саме про право спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , тобто без урахування норм ст. 120 ЗК України, саме тому позивачка не має можливості оформити свої спадкові права після смерті брата ОСОБА_3 на дану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх бабуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Іванівка Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на: земельну ділянку площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291.

04 серпня 2006 року ОСОБА_5 склала заповіт яким заповідала належну їй на праві приватної власності частку житлового будинку АДРЕСА_1 області, заповідала своєму онуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний заповіт 04 серпня 2006 року був посвідчений Прибилюк Н.О., секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 32. Таким чином, спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 був її онук - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини у Вінницьку районну державну нотаріальну контору, але за життя не оформив своїх спадкових прав. Інші особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині і які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 відсутні.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Галіцина В.В. позовні вимоги підтримує та просить вимоги задоволити, змін та доповнень не мають.

Відповідачем ОСОБА_2 попередньо подана заява про невизнання позовних вимог. В подальшому в судові засідання не з`являлася, про дату час та місце судового розгляду повідомлена судом належним чином у встановленому законом порядку. Також відповідач повідомлявся через оголошення на веб-порталі судової влади України, Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування. Крім того, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку сторін по справі, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданим 13 листопада 2024 року, а/з № 114 зареєстрований Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на: земельну ділянку площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291, що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та мені ОСОБА_9 , на підставі рішення органу місцевого самоврядування, 3 сесії 7 скликання, від 12.12.2017 року Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2017 року, індексний номер витягу: 109165489, номер запису про право власності: 24172646, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38979203 від 27.12.2017 09:21:34 ОСОБА_10 , Лука-Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області, також цей факт підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 30.05.2025 року, номер витягу НВ-025. Вартість всієї земельної ділянки площею 0,25 га визначена згідно Витягу № НВ-025 від 30.05.2025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в розмірі 371474,93 грн.

Однак, оформити свої спадкові права на дану земельну ділянку після смерті брата ОСОБА_3 у нотаріуса я не маю можливості, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Нідзельської І.Є., приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу від 15 травня 2025 року за № 108/02-31.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є спадкоємицею другої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_3 , так як їх мати ОСОБА_4 , спадкоємиця першої черги за законом відмовилася від спадщини на її користь після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого сина ОСОБА_3 , що підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 травня 2025 року видане ОСОБА_11 , приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Сидорук Ірині Миколаївні як спадкоємиці за законом після смерті 2024 року брата ОСОБА_3 на частку в праві власності на земельну ділянку площею 2,3251 га.

Факт родинних відносин з братом ОСОБА_3 підтверджується: свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_2 ) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а/з № 8 зареєстрований 14 вересня 1991 року Іванівською сільською радою Вінницького району Вінницької області; свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а/з № 4 зареєстрований 09 квітня 1983 року Іванівською сільською радою Вінницького району Вінницької області; заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2013 року по справі № 128/828/13-ц про розірвання шлюбу між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зареєстрований 08 травня 2011 року в виконкомі Яворівської сільської ради Піщанського району Вінницької області; свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 04 вересня 2020 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (серія НОМЕР_4 ).

Іншою спадкоємицею першої черги за законом, яка також прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 .

Спадкова земельна ділянка площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291, що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та мені ОСОБА_9 , була приватизована в 2017 році, на цій земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 і відповідно розмір часток співвласників на присадибну земельну ділянку має дорівнювати розміру часток у праві власності на житловий будинок, відповідно до норм ст. 120 ЗК України.

В 2017 році, тобто на момент приватизації земельної ділянки, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належав: частка у праві власності належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва № 230 про право власності від 23.11.2004 року видане виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстровано в КП «ВООБТІ» та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим номером № 206 06.12.2004 року; 3/8 частки у праві власності на даний житловий будинок належало мені ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 751, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 батька ОСОБА_17 ; 3/8 частки у праві власності на даний житловий будинок належало ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 749, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 батька ОСОБА_17 .

В подальшому правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку - рішення 3 сесії 7 скликання, від 12.12.2017 року Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, було видано саме про право спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , тобто без урахування норм ст. 120 ЗК України, саме тому позивачка не має можливості оформити свої спадкові права після смерті брата ОСОБА_3 на дану земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Нідзельської І.Є., приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу від 15 травня 2025 року за № 108/02-31.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Іванівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 видане 04 січня 2021 року, а/з № 2 зареєстрований виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на: земельну ділянку площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291.

04 серпня 2006 року ОСОБА_5 склала заповіт яким заповідала належну їй на праві приватної власності частку житлового будинку АДРЕСА_1 області, заповідала своєму онуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний заповіт 04 серпня 2006 року був посвідчений Прибилюк Н.О., секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 32.

Таким чином, спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 був її онук - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини у Вінницьку районну державну нотаріальну контору, але за життя не оформив своїх спадкових прав.

Інші особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині і які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 відсутні.

Таким чином, ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом, мав законне право на частку у праві на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:001:0291 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а також йому самому як співвласнику житлового будинку також належало ще 3/8 частки у праві власності на дану земельну ділянку.

Загалом за життя ОСОБА_3 мав право на 5/8 часток у праві на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:001:0291 (3/8 +1/4 = 5/8).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо.

За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачки визначені у позові є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно норм ст. 120 ч. 1 ЗК України: 1. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Згідно норм ст. 120 ч. 2 ЗК України: 2. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Згідно норм ст. 120 ч. 16 ЗК України: 16. Предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

Згідно норм ст. 377 ЦК України: 1. До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам жилий будинок, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати вказану угоду, коли вона явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 328, 1223, 1225, 1233, 1247,1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визначити, що розмір часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291, співвласників ОСОБА_5 складає 1/4 частки, ОСОБА_3 3/8 частки, ОСОБА_18 складає 3/8 частки.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав, як спадкоємець за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 бабусі ОСОБА_5 , на:

-5/16 часток на земельну ділянку площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:0291.

Судові витрати залишити за стороною позивачки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО