Справа № 212/2982/26
У Х В А Л А

12 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Швець М. В., по отриманні матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановила таке.

У провадження Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла зазначена позовна заява, яка не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, має містити:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач у позовній заяви не зазначив про те, у кого наявні оригінали доказів, що долучені ним до позову.

Також, дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив суперечність у зазначенні ціни позову цифрами 2 000 000,00 грн і в дужках літерами один мільйон гривень. Ціна позову визначається, відповідно до ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Отже, позивачу необхідно точно зазначити вартість майна, щодо якого він заявляє позовні вимоги та долучити документи на підтвердження вартості такого майна (та, відповідно, визначення ціни позову).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Натомість позивач не додав до позову документи на підтвердження сплати ним судового збору та не клопотав про звільнення його від сплати судового збору, не зазначив про підстави для такого звільнення з долученням документів, що підтверджують підстави для звільнення. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. При зверненні з позовом позивач зазначив, що є особою з інвалідністю, однак без конкретизації групи інвалідності, що йому присвоєна. На підтвердження цієї обставини в матеріалах справи наявна копія пенсійного посвідчення, де зазначено про вид пенсії по інвалідності, 3 гр. Крім того, суд наголошує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність встановлюється за результатами медико-соціальної експертизи. Належним доказом встановлення інвалідності є рішення медико-соціальної експертної комісії, оформлене довідкою до акта огляду МСЕК. Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду. Зокрема, в постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у справі № 240/19209/21 зазначено, що саме рішення МСЕК є юридичним фактом, з яким закон пов`язує виникнення прав та обов`язків особи, пов`язаних зі статусом особи з інвалідністю.

Позивач також долучив до позову посвідчення учасника бойових дій. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 міститься висновок про те, що звільнення від сплати судового збору може бути учасників бойових дій може відбуватися лише у справах, які стосуються реалізації прав і пільг, передбачених ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема, у статті 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 вказаного Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі. Досі Велика Палата Верховного Суду не відступила від зазначеного висновку. Отже, у справі за позовом про визнання права власності на нерухоме майно учасник бойових дій не звільняється від сплати судового збору.

З поданої до суду заяви позивача та документів, долучених ним до позову, суд не вбачає підстави для застосування пільг та звільнення його від сплати судового збору. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у відповідності вимог Закону України «Про судовий збір», або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору у відповідності до вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суддя дійшла висновку про необхідність залишення даного позову без руху та надання позивачу строку для усунення викладених у цій ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

постановила таке.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до статті 185 ЦПК України, якщо вимоги ухвали у встановлений строк будуть виконані, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі невиконання вимоги суду, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала складена та підписана 12 березня 2026 року, оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Швець