Справа № 274/1594/26
Провадження № 2/0274/1846/26
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

04.03.2026 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про стягнення заробітної плати -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за невикористані відпустки у розмірі 69 679,23 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, по день фактичного розрахунку у розмірі 24 304,90 грн та компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 24 689,44 грн.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність вимогам статей 175 - 177 ЦПК України, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в підтвердження суми, яка стягується, повинен бути наданий належним чином оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Наданий документ повинен підтверджувати розмір заборгованості по заробітній платі (суму до виплати з урахуванням отриманих податків і зборів).

Отже, із поданої заяви та доданих до неї документів не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги на суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка вказана у змісті позовної заяви.

З огляду на викладене, позивачу необхідно надати належним чином оформлену довідку про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та довідку про розмір заборгованості за невикористані дні відпустки.

Крім цього, слід зазначити, що позовна заява містить декілька позовних вимог: про стягнення компенсації за невикористані дні відпустки (без зазначення періоду) в розмірі 69 679,23 грн., про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.01.2026 року по день ухвалення рішення судом, виходячи із середньоденного заробітку 838,10 грн., що становить 24 304,90 грн. та про стягнення компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 24 689,44 грн.

На підставі статті 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, відповідно до пп. 2.2.8, 2.2.12 п. 2.2 вказаної Інструкції до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.

Таким чином, за звернення до суду із позовною вимогою про компенсацію за невикористану відпустку, судовий збір сплаті позивачем не підлягає з урахуванням вищезазначеної пільги.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2019 (справа №243/10489/17-ц ) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці» , тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, позивач звільнений від сплати судового збору лише за подання позову в частині стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, яка входить до складу фонду оплати праці.

Разом з тим, звернувшись з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24 304,90 грн. та вимогою про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати у розмірі 24 689,44 грн. позивач мав сплатити судовий збір.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку по заробітній платі за весь час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати є вимогою майнового характеру, а отже судовий збір має сплачуватись на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру: про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати, на реквізити: Отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ м.Бердичiв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ), 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0006825, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.175, 185, 258-261,353 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про стягнення заробітної плати залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали - не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом надання оригіналу платіжного документа про сплату судового збору; наданням довідки про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та довідки про розмір заборгованості за невикористані дні відпустки.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко