Справа № 462/607/24 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/4062/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Савуляка Р. В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.,

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу №56 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного Кооперативу №56 заборгованість в розмірі 12 582 /дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві/ гривні 30 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного Кооперативу №56 судовий збір в розмірі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ гривень та 1 000 /одну тисячу/ гривень витрат на правову допомогу адвоката.

Рішення суду в апеляційному порядку 28 листопада 2025 року оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу після спливу більше року з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року, наведені в апеляційній скарзі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме, для долучення клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з відповідними доказами.

Перевіривши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року необхідно відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв. Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 квітня 2020 року у справі №450/3537/17.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення ухвалене Залізничним районним судом міста Львова 02 липня 2024 року.

Апеляційна скарга подана лише 28 листопада 2025 року, тобто після спливу більше року з моменту проголошення та складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається що 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 зверталась в Залізничний районний суд міста Львова із заявою про видачу копії рішення (а.с. 83) та копію оскаржуваного рішення вперше отримала 12 травня 2025 року.

07 листопада 2025 року ОСОБА_1 повторно зверталась в Залізничний районний суд міста Львова із заявою про видачу копії рішення (а.с. 84) та повторно копію оскаржуваного рішення отримала 18 листопада 2025 року.

Отже, отримавши в приміщенні суду 12 травня 2025 року копію оскаржуваного рішення, скаржник не вжила заходів для оскарження судового рішення в межах строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року, ОСОБА_1 19 січня 2026 року подавала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, які зводились до того, що вона не отримувала повідомлень з суду, про судовий розгляд їй не було відомоі тим самим було позбавлено можливості брати участь у судовому розгляді, надати докази, пояснення, відзив і в цілому захищати свої права та інтереси. Копію позовної заяви з додатками не отримувала, про прийняте рішення не знала також. Копію оскаржуваного рішення отримала 18 листопада 2025 року. А також, їй не було відомо як оскаржується рішення суду, з котрим не погоджується, не були відомі права щодо отримання правової допомоги.

Проте, вказані обставини не підтверджують об`єктивної неможливості подачі апеляційної скарги у строк, визначений законом, а саме після 12 травня 2025 року, з того моменту, як ОСОБА_1 отримала наручно в суді першої інстанції копію оскаржуваного рішення.

Таким чином скаржником не наведено та не долучено доказів наявності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року.

Вказана апеляційна скарга подана до Львівського апеляційного суду після закінчення строків, установлених законодавством, і підстави, наведені у апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можна визнати поважними, оскільки вони не свідчать про існування об`єктивних перешкод у своєчасному поданні скаржником апеляційної скарги й не виправдовують значний (понад 1 рік) пропуск процесуального строку на її подання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З матеріалів справи не вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обставинами непереборної сили.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Колегія суддів, враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року, подана більше як через рік з моменту складення повного тексту судового рішення, та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцять днів з дня її складення.

Ухвала складена і підписана 25 лютого 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р. В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Шандра М.М.