Справа № 686/6348/26
Провадження № 2-о/686/251/26
УХВАЛА

05 березня 2026 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Козак О.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей,

встановив:

В березні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою, в якій просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2024 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_1 .. У дружини є діти від попереднього шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У нього також від попереднього шлюбу є донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .. Він фактично проживає однією сім`єю з дружиною та всіма п`ятьма дітьми.

Заявник зазначав, що їхня сім`я має статус багатодітної, він фактично виконує функції батька щодо трьох дітей дружини, забезпечує їх матеріальне утримання, бере активну участь у вихованні.

Встановлення зазначеного юридичного факту, за твердженням заявника, є необхідним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно із роз`ясненням викладеним у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до якого в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за рішенням суду (статті 164, 180 СК України).

Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Отже, для підтвердження утримання дитини вітчимом необхідне існування (настання) обставин, на підставі яких обсяг прав біологічного батька обмежується або припиняється.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються.

З урахуванням наведеного, закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків утримання дитини, питання заявлене ОСОБА_1 у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право за загальним правилом у позовному провадженні.

Таким чином, подана заява про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки зі змісту заяви вбачається спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником заявлено вимогу про встановлення факту, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст.186, 294, 315 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявнику право на звернення в суд за захистом своїх прав з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: