Справа № 452/141/26
Провадження № 2/452/767/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2026 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

із участю: секретаря Кафтан О.Ю.,

розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у підготовчому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

Представник-адвокат Бобак О.Б. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась із зазначеною заявою до суду посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачів ОСОБА_6 , після смерті котрого відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя померлий ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в селі Викоти Самбірського району Львівської області, а також все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів в рівних частинах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , 2005р.н. Будучи спадкоємцем майна діда ОСОБА_6 за заповітом, позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину; нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину щодо іншого майна померлого, однак відмовлено у видачі такого свідоцтва щодо житлового будинку, оскільки наведений будинок по АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6 , а членами двору згідно довідки №6-358 від 11.10.2024р. були: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; за захистом свого права щодо даного майна рекомендовано звернутись до суду. Позивачі є синами ОСОБА_4 . Оскільки членами колишнього колгоспного двору житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами за вказаною адресою село були: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то право на дане будинковолодіння мали всі по 1/4 частині кожен. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за витребуванням своєї частки в майні двору, про виділ чи поділ двору не звертались, так як не брали участі своєю працею та коштами у створенні майна колишнього колгоспного двору, а тому погоджувались з тим, що одноосібним власником майна колишнього колгоспного двору був лише ОСОБА_6 . Оскільки іншого порядку переходу такого права власності немає, позивачі просять судовим рішенням визнати їх по частці кожного власниками наведеного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_6 .

До суду позивачі та їх представник не з`явились, остання подала заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги, а розгляд справи провести за відсутності; відповідачі до суду не прибули, подали відзиви на позовну заяву, в яких повідомили про визнання позову в повному обсязі, просили розглядати справу без них.

Встановивши дійсні обставини справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1911 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15.04.1991р поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено в її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Оскільки як установлено судом визнання відповідачами позову не суперечить закону та із їх звернення, а також із поданих позивачами даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивачі звернулись до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу такого права власності немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі доказів, а тому такий позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 , по частці кожного власниками житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 75,7кв.м., житловою площею 33,4кв.м. по АДРЕСА_1 , - в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя