Провадження №: 2/336/657/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 15.07.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9857051 на суму 7475 гривень. Того ж дня кредитором вказана сума була перерахована позичальнику. 20.01.2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу, за умовами якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в сумі 23668,75 гривень, з яких 7475 гривень заборгованості за тілом кредиту, 16193,75 гривень заборгованості за відсотками, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 12.06.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались.

Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув позов за наявними у справі матеріалами.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

15.07.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9857051, за умовами якого товариство надало відповідачеві кредит в сумі 6500 гривень строком на 360 днів.

Згідно із п. 1.3, 1.4 договору позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту в останній день кредитування 10.07.2025 року, а також сплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме на 30.07.2024 року, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії.

Умовами договору визначено розмір зниженої процентної ставки у 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту).

Стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії.

Згідно з п. 1.6 договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 975 гривень.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником проведено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора.

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» проведені транзакції щодо перерахування коштів на невстановлені банківські картки.

Довідкою ТОВ «Макс кредит» підтверджено перерахування на імя ОСОБА_1 суми у 6500 гривень.

20.01.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу №20012025-МК/Ейс, за умовами якого клієнт відступив факторові право грошової вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право вимоги за договором, укладеним з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості у розмірі 23668,75 гривень.

Згідно із розрахунком заборгованості станом на 20.01.2025 року сума заборгованості ОСОБА_1 складає 23668,75 гривень, з яких 6500 гривень за основним зобов`язанням, 16193,75 гривень проценти, 975 гривень комісія.

При вирішенні спору суд керується наступним.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Укладення кредитного договору в електронній формі (відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію»), є таким, що укладений у письмовому вигляді про що зазначено у постановах ВС від 07.10.2020 року №127/33824/19 та від 09.09.2020 року №732/670/19.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

15.07.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем укладений договір та в цей день було перераховано суму кредиту, на підтвердження чого надано довідку ТОВ «Платежі Онлайн» та ТОВ «Макс Кредит».

За час дії договору відповідачем здійснено платіж на загальну суму 975 гривень.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними факт укладення договору, надання відповідачеві кредиту та неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором.

Водночас, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що до суми тіла кредита позивачем включено суму одноразової комісії у 975 гривень.

Вирішуючи спір в частині стягнення комісії за надання кредиту, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Так, у кредитному договорі не зазначено які конкретно послуги надані ТОВ «Макс Кредит» та за які встановлено комісію за надання кредиту.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Позивачем не зазначено та не надано доказів фактичного надання послуг первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит», переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача комісії за надання кредиту.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6500 гривень та відсотками за користування кредитом, за виключенням суми у 975 гривень, яка була сплачена позичальником.

Загальна сума заборгованості таким чином складає 22899,50 гривень, з яких 6500 гривень тіло кредиту, 975 гривень відсотки за зниженою ставкою за період з 15.07.2024 року по 30.07.2024 року, 16399,50 гривень відсотки за загальною ставкою за період з 31.07.2024 року по 20.01.2025 року, мінус 975 гривень, які були сплачені позичальником.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог (97%).

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані.

Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01, укладеного між ТОВ «ФК «Ейс» та АБ «Соломко та партнери», протокол погодження вартості послуг за вказаним договором, додаткову угоду до договору від 11.09.2025 року. акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 року на суму 7000 гривень.

Враховуючи, що відповідачем не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, тож суд вбачає підстави для стягнення суми витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково та стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 22899,50 гривень (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 50 коп) в рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9857051 від 15.07.2024 року, судовий збір в сумі 2349,72 гривень (дві тісячі триста сорок дев`ять гривень 72 коп), витрати на правничу допомогу в сумі 6790 (шість тисяч сімсот дев`яносто) гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Алматинська, 8, офіс 310а, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 04.03.2026 року.

04.03.26