Справа № 308/8037/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача адвоката Білоцерковця Юлія Сергійовича про застосування зустрічного забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

05.03.2026 року представник відповідача адвокат Білоцерковець Ю.С. подав до суду клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову, у якій зазначає, що сторона відповідача вважає, що наявні усі підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення у справі, враховуючи постановлення судом ухвали від 10.06.2025 року про забезпечення позову. Вказує, що заходи забезпечення позову вже призвели і продовжують призводити до значних та реальних збитків для відповідача, а саме: 1. Хоча ухвалою суду лише частково зупинено будівельні роботи на об`єкті, однак таке зупинення унеможливлює подальше будівництво. 2. Простій залучених працівників та техніки. 3. Псування будівельних матеріалів під впливом атмосферних опадів (бетон, арматура, дерев`яна опалубка). 4. Неможливість завершити будівництво до настання осінньо-зимового періоду, вже призвело до додаткових витрат на консервацію об`єкта та його розконсервацію навесні 2026 року. 5. Втрата інвестицій у розмірі не менше 200 000 грн. Зазначені збитки є прямим наслідком застосування заходів забезпечення позову і підлягають відшкодуванню позивачем у разі відмови в позові (ст. 154 ЦПК України). Зазначає, що факт будівництва визнається обома сторонами, а відтак поза розумним сумнівом є і витратна частина Відповідача, яку він вже поніс на здійснення цього будівництва. Окрім іншого, позивач ОСОБА_1 не запропонувала жодних варіантів зустрічного забезпечення при поданні заяви (п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК), хоча була зобов`язана це зробити. На думку Відповідача усі вказані фактори є достатнім обґрунтуванням необхідності застосування зустрічного забезпечення на суму 50'000 (п`ятдесят тисяч) гривень. А тому просить суд клопотання задовольнити повністю, застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 внести на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області грошові кошти в сумі 50'000 (п`ятдесят тисяч) гривень, у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.03.2026 року, представник відповідача адвокат Білоцерковець Ю.С. клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача адвокат Бухтоярова О.В. у судовому засіданні яке відбулося 05.03.2026 року, заперечила проти клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову, зазначивши, що відсутні підстави для такого.

Заслухавши пояснення представників сторін надані ними в судовому засіданні, яке відбулося 05.03.2026 року, дослідивши матеріали справи суд доходить наступного.

Відповідно до ч. 6 ст.154 ЦПК України якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Як убачається з матеріалів справи, згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2026 року судом вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом заборони ОСОБА_2 чи будь-яким третім особам, здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :11:023:0188 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) місце розташування: АДРЕСА_1 , по межі від Д до А з ОСОБА_1 ( згідно з кадастровим планом земельної ділянки :11:023:0188), на відстані 8 м. від будинку ОСОБА_1 .

При постановленні вказаної ухвали суд виходив із заявлених позовних вимог, зокрема наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а також того, що невжиття таких заходів може реально істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки між сторонами виник спір з приводу будівництва, яке здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :11:023:0188 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) місце розташування: АДРЕСА_1 , по межі від Д до А з ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та третьої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином ст. 154 ЦПК України, розмежовано випадки за яких застосування зустрічного забезпечення є: правом суду (частина перша статті 154 ЦПК України); обов`язком суду (частина третя статті 154 ЦПК України).

Частиною пятою статті 154 ЦПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Водночас, вирішуючи питання щодо наявності підстав для обов"язкового застосування зустрічного забезпечення, суд констатує, що даних про те, що позивач не має зареєстрованого місця проживання в Україні у суду немає.

Доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові суду також не надано.

Отже, з огляду на викладене, суд доходить переконання про відсутність імперативних (обов`язкових) підстав, визначених частиною 3 статті 154 ЦПК України, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне зобов`язання, та наявність у суду саме права на застосування цього зобов`язання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду від 19.09.2022 року у справі №757/36870/20 (провадження № 61-2976св21) зазначив, що метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору.

Суд самостійно оцінює необхідність зустрічного забезпечення. За загальним правилом, вирішення цього питання має диспозитивний характер. Тобто реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком. На цій особливості застосування інституту зустрічного забезпечення у цивільному процесі Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема у постановах від 19.12.2018 року в справі № 331/5517/17 (провадження № 61-9474св18), від 10.04.2019 року в справі № 753/2380/18-ц (провадження № 61-38399св18), від 30.05 2019 року в справі № 456/2438/17 (провадження № 61-473св19), від 28.10.2020 року в справі № 761/3222/17 (провадження № 61-1856св19).

Оцінюючи аргументи представника відповідача щодо наявності підстав для застосування зустрічного забезпечення, суд зауважує, що на їх підтвердження не надано жодного належного та допустимого доказу.

А тому оцінивши достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, вимоги норм процесуального права, враховуючи наведені обставини, суд доходить переконання, що клопотання про зустрічне забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 154, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Білоцерковця Юлія Сергійовича про застосування зустрічного забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.А. Придачук