Провадження №: 4-с/336/10/2026
УХВАЛА

іменем України

09 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 , орган виконавчої служби, дії якого оскаржуються: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

встановив:

06 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій просить: 1) визнати дії державного виконавця Бурцева В.В. незаконними та протиправними; 2) скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП80226616 від 23.02.2026р.; 3) скасувати постанову про стягнення виконавчого збору і постанову про розмір мінімальних витрат (Оскільки рішення суду було виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження); 4) зобов`язати державного виконавця повернути незаконно списані кошти у сумі 6164,11 грн. (на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК»); 5) стягнути матеріальні збитки у сумі 10 000 грн.; 6) зобов`язати виконавця закрити виконавче провадження, враховуючи заяву від 02.03.2026.; 7) скасувати всі накладені арешти на рахунки, саме електронною поштою; 8) вжити заходів щодо усунення порушень та запобігання подібним випадкам у майбутньому.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, суддя дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

21 листопада 2024 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» N 4094- IX, який набрав чинності 19 грудня 2024 року.

Відповідно до положень статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; 5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; 6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа; 7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця; 8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

Відтак, ч. 3 ст. 448 ЦПК України чітко визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Всупереч вказаним вимогам ЦПК України скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 448 ЦПК України.

В скарзі не зазначено інших учасників справи, а саме стягувача (повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Скарга ОСОБА_1 не містить ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Суд зазначає, що Ідентифікатор доступу для повного доступу до інформації про виконавче провадження - це унікальний код, який міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження. Він складається з комбінації цифр і букв. Цей ідентифікатор надає сторонам виконавчого провадження (тобто особам, які беруть участь у справі) можливість ознайомитися з усіма документами та інформацією, що стосуються цього провадження.

Разом з тим, номер виконавчого провадження - це унікальний код, який присвоюється конкретному виконавчому провадженню.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим поштовим відправленням стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Також копію постанови про відкриття виконавчого провадження можна знайти у застосунку «Дія».

За допомогою ідентифікатора забезпечується повноцінний доступ до виконавчого провадження.

Отримання ідентифікатора повного доступу до виконавчого провадження, у разі відсутності у сторони виконавчого провадження постанови про відкриття такого провадження, покладається на сторону виконавчого провадження (ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Скаржник у скарзі не зазначив ідентифікатор повного доступу до виконавчого провадження, відтак скарга не відповідає п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України.

Крім того, в скарзі не зазначено дату, коли ОСОБА_1 дізналася про порушення її прав внаслідок вчинення дій або бездіяльності державного виконавця органу державної виконавчої служби чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця і якими доказами це підтверджується. Зазначені обставини мають значення для вирішення питання про прийняття скарги до розгляду та з`ясування питання дотримання скаржником строку звернення до суду зі скаргою, передбаченого ст. 449 ЦПК України. Вищевикладене узгоджується з висновками викладеними у постанові Дніпровського апеляційного суду у справі N 932/1967/22 від 04 квітня 2025 року.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Натомість в скарзі не зазначено дату, коли ОСОБА_1 дізналася про порушення її прав внаслідок вчинення дій або бездіяльності державного виконавця органу державної виконавчої служби чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

В скарзі не зазначено зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону, а також відсутнє викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Подана ОСОБА_1 скарга не відповідає положенням ч. 3 ст. 448 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.75 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.92. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Підсумовуючи викладене, встановлено, що скарга подана ОСОБА_1 з порушенням вимог ч. 3 ст. 448 ЦПК України, вищевказані недоліки унеможливлюють розгляд скарги в імперативно визначений ЦПК України двадцятиденний строк, тому скаргу необхідно повернути скаржнику без розгляду.

За загальним правилом повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 5 ст. 448, ст. ст. 258-261 ЦПК України суддя,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , орган виконавчої служби, дії якого оскаржуються: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на дії/бездіяльність органу примусового виконання, повернути скаржнику без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: