Справа № 242/2931/15-ц
Провадження № 6/0203/65/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Селидівський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до примусового виконання,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена заява АТ «Універсал Банк», в якій зазначено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12.11.2015 року у цивільній справі №242/2931/15-ц, яке набрало законної сили, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Універсал Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №140-2008-2827 від 02.10.2008 року в сумі 16077,40 доларів США. На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи, які 22.11.2018 року було пред`явлено для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Ю.Д., постановами якого було відкрито виконавче провадження №57765601 відносно боржника ОСОБА_2 та виконавче провадження №57768664 відносно боржника ОСОБА_1 . В зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Чернецького Ю.Д., виконавчі провадження були передані та прийнятті до провадження приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Підгірним О.С., постановами якого в подальшому виконавчі провадження були передані на виконання до Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Проте з відповіді вказаного відділу державної виконавчої служби вбачається, що належним чином оформленні виконавчі провадження в паперовому вигляді до відділу не надходили, а тому до виконання не приймались. При цьому, адресою приватного виконавця Чернецького Ю.Д. була вул.Луніна,11А в м.Маріуполі Донецької області. Таким чином, матеріали виконавчих проваджень залишились за вказаною вище адресою офісу приватного виконавця, що є тимчасово окупованою територією. В свою чергу боржниками заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною. Посилаючись на вказані обставини, банк у поданій заяві просив видати дублікати виконавчих листів у справі №242/2931/15-ц відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також поновити строк для їх пред`явлення до примусового виконання.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) з 02.09.2024 року.

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 05.01.2026 року заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В призначені судові засідання сторони не з`явились.

В наданій заяві АТ «Універсал Банк» в разі неявки представника банку просили проводити розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи про причини неявки не повідомили.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223,247,433 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, за наявними матеріалами справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підпунктом 17.4 п.17 п.1 Розділу ХІІІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.10.2019 року у справі №2-6471/06, від 03.02.2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 23.06.2021 року у справі №2-162/12 (провадження №61-14111св20).

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи №242/2931/15-ц, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12.11.2015 року, яке набрало законної сили, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Універсал Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №140-2008-2827 від 02.10.2008 року в сумі 16077,40 доларів США.

На виконання вказаного рішення судом 28.03.2016 року було видано виконавчі листи, які 22.11.2018 року стягувачем було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Ю.Д., постановами якого було відкрито виконавче провадження №57765601 відносно боржника ОСОБА_2 та виконавче провадження №57768664 відносно боржника ОСОБА_1 .

В зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Чернецького Ю.Д., виконавчі провадження були передані та прийнятті до провадження приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Підгірним О.С., постановами якого від 03.07.2024 року виконавчі провадження були передані на виконання до Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З відповіді вказаного відділу державної виконавчої служби вбачається, що належним чином оформленні виконавчі провадження в паперовому вигляді до відділу не надходили, а тому до виконання не приймались.

При цьому, з постанов приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Підгірного О.С. від 03.07.2024 року також вбачається, що виконавчі провадження №57765601 відносно боржника ОСОБА_2 та виконавче провадження №57768664 відносно боржника ОСОБА_1 до приватного виконавця Підгірного О.С. від приватного виконавця Чернецького Ю.Д. в паперовій формі не находили.

Таким чином, відсутність у стягувача оригіналів виконавчих листів, їх пред`явлення для примусового виконання до приватного виконавця Чернецького Ю.Д., адресою здійснення нотаріальної діяльності якого була вул.Луніна,11А в м.Маріуполі Донецької області, що є тимчасово окупованою територією, свідчить про фактичну втрату виконавчих документів не з вини стягувача.

Стосовно спливу строків пред`явлення виконавчих листів для виконання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, що діяв на момент набрання законної сили рішенням у цивільній справі №242/2931/15-ц та видачі виконавчих листів (28.03.2016 року) було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною 1 ст.23 вказаного вище Закону було встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки

або розстрочки виконання рішення.

При цьому відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року, визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного вище Закону свідчить про те, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом та не передбачає зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплив на час набрання ним чинності (05.10.2016 року).

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 10.06.2020 року у справі №522/11429/13-ц.

Частинами 1,2,4,6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12.11.2015 року у справі №242/2931/15-ц, набрало законної сили 24.11.2015 року.

На виконання рішення виконавчі листи судом було видано 28.03.2016 року, строк пред`явлення яких до виконання зазначений терміном в один рік, тобто до 24.11.2016 року, з урахування річного строку пред`явлення, встановленого ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, що діяв на момент набрання законної сили рішенням у цивільній справі №242/2931/15-ц та видачі виконавчих листів.

Поряд з цим, до спливу вказаного строку, 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, відповідно до ст.12 якого та п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення», стягувач мав право пред`явити виконавчі листи для примусового виконання протягом трьох років, тобто до 24.11.2018 року.

Згідно матеріалів справи виконавчі листи були пред`явлені банком до приватного виконавця Чернецького Ю.Д., 22.11.2018 року, тобто в межах трирічного строку, на адресу стягувача не повертались та були втрачені під час виконавчого провадження.

Таким чином, підстави для поновлення строків пред`явлення виконавчих листів відсутні, оскільки такі строки перервано пред`явленням виконавчих документів до виконання.

Враховуючи наведені вище положення законодавства та встановлені судом обставини, які свідчать про те, що виконавчі листи було втрачено не з вини стягувача, а також враховуючи, що строки повторного пред`явлення для примусового виконання виконавчих листів не сплили, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви в частині видачі дублікатів виконавчих листів.

Керуючись ст.ст.22,23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, ст.12, п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції, ст.ст.2,10-13,76-81,247,258-261,433, пп.17.4 п.17 п.1 Розділу ХІІІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Селидівський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до примусового виконання задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчих листів, виданих Селидівським міським судом Донецької області 28 березня 2016 року у цивільній справі №2422931/15-ц на виконання рішення цього суду від 12 листопада 2015 року, відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09 березня 2026 року.

Суддя С.Ю.Казак