Справа № 358/2073/25 Провадження № 2/358/207/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з неї заборгованості за кредитним договором № 7032672 від 03.09.2023.

Позов мотивує тим, що 03.09.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір №7032672 про надання споживчого кредиту в сумі 5000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 . Строк кредиту складає 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки.

27.05.2024 ТОВ "Авентус Україна" на підставі договору факторингу №27.05/24-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідачки. 25.11.2024 ТОВ «ФК Фінтраст Україна» змінило найменування на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Сума боргу відповідачки перед новим кредитором становить 22810,5 00 грн., що складається із:

- 5000,00 грн. тіла кредиту;

- 8557,00 грн. суми процентів, нараховані первісним кредитором за користування кредитом;

- 9253,50 грн. нараховані позивачем проценти за 93 календарні дні.

Станом на дату звернення до суду заборгованість по кредитному договору не сплачена, відтак позивач просить стягнути заборгованість з відповідачки у судовому порядку, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. і витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Копія позовної заяви з додатками та ухвалою суду була направлена відповідачці за місцем реєстрації останньої рекомендованим поштовим відправленням та отримана нею особисто 29.12.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

9 січня 2026 року до Богуславського районного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» визнає частково. Вказала, що дійсно між нею та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір про надання кредиту, згідно з яким вона отримала грошові кошти у розмірі 5000 грн., а тому у частині стягнення тіла кредиту та заборгованості за відсотками позов визнає. Щодо стягнення заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України не визнає, так як правовідносини між нею та кредитодавцем виникли у 2023 році, у період дії воєнного стану, а відтак на підставі пункту 18 Перехідних положень ЦК України вона звільнена від сплати таких процентів. Також не визнала позовні вимоги у частині стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., вважає, що ця сума є явно завищеною, не співрозмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, тому просила витрати на правничу допомогу зменшити.

Представник позивача ОСОБА_2 14 січня 2026 року подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що всі нарахування здійснювалися у межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов договору, із яким відповідачка була ознайомлена. Щодо зменшення судових витрат на правничу допомогу зазначив, що вказана ним сума правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. є такою, що відповідає складності справи, часу, витраченому ним на виконання відповідних робіт, обсягу наданих послуг та виконання робіт, ціні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, і приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 03.09.2023 між ТОВ " Авентус Україна " та ОСОБА_1 було укладено Договір № 7032672 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 24 дні.

У п.1.5 Договору сторони погодили, що тип процентної ставки фіксована, за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

Договір №7032672 про надання споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 03.09.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6162.

Також 03.09.2023 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7032672 від 03.09.2023, яким погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Того ж дня ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6162 підписала паспорт споживчого кредиту до договору про споживчий кредит, з якого вбачається, що сума кредиту 5000,00 грн., строк кредитування 360 днів, реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою 37803,35%; із врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 34923,26%.

Відповідно до довідки № а від 2024-06-12, наданої ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: на суму 5000 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» c2d6ab62-60a6-43d0-ad5f-bf2ef25835c8, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 38676134, Session ID 5, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації - 483286, банкеквайр АТ «ПУМБ»; призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .

З наданої на виконання ухвали суду від 01.12.2025АТ «Універсал Банк» довідки №БТ/Е-20965 від 10.12.2025 судом встановлено, що банківська карта № НОМЕР_2 , на яку здійснювалося зарахування коштів, наданих за договором №7032672 від 03.09.2023, дійсно належить відповідачці ОСОБА_1 та 03.09.2023 на цю карту було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 5000 грн.

27.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ " Авентус Україна" був укладений договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до умов п.1.1 якого ТОВ «Фінтраст Україна» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2 та надходження Ціни Продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього Договору, на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників та повна сума Ціни Продажу, що надійшла на рахунок Клієнта, - підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості.

Як вбачається з копії платіжної інструкції № 421 від 31.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на рахунок ТОВ "Авентус Україна " за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 було сплачено 933424,99 грн., за платіжною інструкцією №424 від 04.06.2,00 грн., за платіжною інструкцією №420 від 31.05.2024 19100,00 грн.

Відповідно до копії Реєстру Боржників за договором Факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до боржників, зокрема щодо ОСОБА_1 , за кредитним договором №70326725 від 03.09.2023 у загальному розмірі 13557,00 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу склала 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 8557,00 грн.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи повідомлення від 27.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» усіх боржників ТОВ " Авентус Україна" повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №7032672 від 03.09.2023 про надання споживчого кредиту, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Авентус Україна " становить 13557,00 грн., з яких: 5000, 00 грн. - тіло кредиту, 8557,00 грн. - проценти.

Як вбачається з розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за Договором №7032672 від 03.09.2023 про надання споживчого кредиту, за 93 календарні дні ( 28.05.2024-28.08.2024) сума основного боргу ОСОБА_1 становить 5000,00 грн; процентна ставка 1,99 %, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 9253,50 грн. Вказані нарахування було здійснено з тієї підстави, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як клієнтом та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» як фактором строк Договору № 7032672 про надання споживчого кредиту від 03.09.2023 не сплив.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням № 251124/1 Єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, вирішено змінити найменування товариства на: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту №7032672 від 03.09.2023 та надало відповідачці кредит в сумі 5000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки.

Факт укладення договору в електронному вигляді та отримання кредитних коштів відповідачка у відзиві не заперечувала.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 27.05/24-Ф, враховуючи, що відповідачка свої зобов`язання не виконала, позивач має підстави для захисту свого права в суді.

До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №7032672 від 03.09.2023 у розмірі 13557,00 грн., з яких сума заборгованості з тіла кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 8557,00 грн.

Рішенням № 251124/1 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Крім того, позивачем було нараховано відсотки за 93 календарні дні (28.05.2024-28.08.2024) в межах строку договору, які складають 9253,50 грн.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №7032672 про надання споживчого кредиту від 03.09.2023.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами виданими в рамках кредитного договору здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.

При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачкою не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачкою суду не подано.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальниця належним чином виконувала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позичальниця взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки не повернула, відтак вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 22810,5 грн. підлягають до задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані: ордер серії АІ №2028941 від 20.10.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Столітнього Михайла Миколайовича від 18.09.2020; договір про надання професійної правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, Акт № 11580 від 20.10.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024.

За змістом статті 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказує, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В даній справі, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 01.09.2022 по справі № 640/16093/21.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно постанови ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відступу від вказаної правової позиції не було.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога адвоката полягала у складанні проекту позовної заяви, клопотанні про витребуванні доказів, відповіді на відзив, представництво в суді першої інстанції. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач отримав адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, з огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, стосовно них існує судова практика, складнощів щодо процесу доказування чи витребування доказів не виникало, справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд приходить до переконання, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним, а тому, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих позивачу послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена представником сума в розмірі 10 000 гривень є надмірною та неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, який підлягає відшкодуванню позивачу, підлягає зменшенню до 3 500 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді, сплаченого судового збору в сумі 2 422, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 516, 526, 530 ч.1, 1046 ч. 1, 1048 ч. 1, 1077 ч. 1 ЦК України, ст.ст.81, 89, 141, 263-265, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», () заборгованість за кредитним договором № 7032672 від 03.09.2023 у розмірі 22 810 (двадцять дві тисячі вісімсот десять) грн 50 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», (), понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», (), суму витрат, понесених позивачем на правову допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець