Справа № 347/237/22
Провадження № 8/347/3/26
У Х В А Л А

Іменем України

( про відмову в перегляді рішення

у зв?язку з нововиявленими обставинами)

09 березня 2026 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря с/з Сумарук І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: відділ освіти Кутської селищної ради, Розтоківський ліцей Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій заявника та заперечень учасників справи.

03.02.2026 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківського суду від 24.05.2023 року у задоволенні її вимог про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу було відмовлено.

Однак, заявниця вказує, що у вказаному судовому рішенні від 24.05.2023 року у справі №347/237/22 встановлено і прописано в абзаці «Щодо тверджень позивача про звільнення її в періоди тимчасової непрацездатності»: «Так, підпунктом 1 ПУНКТУ 2 Рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання від 07.10.2021 №7-11/2021 «Про дострокове розірвання контракту з директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області» доручено відділу освіти Кутської селищної ради видати наказ про звільнення директора Розтоківського ліцею ОСОБА_1 у зв`язку із достроковим розірванням контракту після закінчення періоду її тимчасової непрацездатності відповідно до ЧАСТИНИ ТРЕТЬОЇ статті 40 КЗпП України. Звільнення позивачки відбулося 14.01.2022 згідно з НАКАЗОМ відділу освіти Кутської селищної ради №3-к, після завершення тимчасової непрацездатності позивача ОСОБА_1 . Перелік електронних листків тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 зазначений в наказі про звільнення (т.1.а.с.185)».

Відповідно тексту Рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року зміст підпункту 1 ПУНКТУ 2: «ВИДАТИ наказ про звільнення директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 у зв`язку із достроковим розірванням контракту відповідно до ПУНКТУ 1 цього рішення, після закінчення періоду її тимчасової непрацездатності (частина третя статті 40 КЗпП України), на підставі якого був виданий Наказ №3-к від 14.01.2021 року про її звільнення.

Відповідно тексту Рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року зміст ПУНКТУ 1: «Достроково РОЗІРВАТИ Контракт №04/13 із директором закладу загальної середньої освіти Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 (укладений з нею відділом освіти Косівської районної державної адміністрації 24.06.2020 року) та звільнити її із займаної посади з підстав, передбачених контрактом (пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП України), згідно абзацу п`ятого пункту 5.3. Контракту - за систематичне неналежне виконання інших обов`язків Керівника, визначених Законами України «Про освіту», « Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства», на підставі якого Восьмим апеляційним адміністративним судом встановлено РОЗІРВАННЯ Контракту №04/13 від 24.06.2013 та ЗВІЛЬНЕННЯ з посади за «системність».

Заявник зазначає, що упродовж довготривалих судових процесів добросовісно захищала свої права з січня 2022 по даний час про поновлення, дотримуючись строків звернень, не працевлаштована від дня звільнення по даний час.

При першому розгляді справи коригувалася даним НАКАЗОМ №3-к від 14.01.2022 року «Про звільнення ОСОБА_2 », наданим відділом освіти Кутської селищної ради в день звільнення 14.01.2022, та Поданням про дострокове розірвання Контракту з директором Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 05.10.2021 року №119/01-28, яке було отримано під час розгляду справи з відзивом.

09 січня 2026 року Постановою Восьмого апеляційного суду в справі №300/5412/25 встановлено, що ПУНКТОМ 1 Рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання від 07.10.2021 №7-11/2021 достроково РОЗІРВАНО Контракт №04/13 і ЗВІЛЬНЕНО з посади та, що ПУНКТ 1 Рішення вищезгаданої сесії про її звільнення є актом індивідуальної дії в межах трудових правовідносин та є підтвердженням того, що ПУНКТ 1 даного Рішення сесії є невід`ємною частиною процедури звільнення, яка раніше не була предметом дослідження судом, оскільки в серпні 2025 року офіційно ознайомилася з ПОВНИМ ТЕКСТОМ рішення Кутської селищної ради №7-11/2021 від 07.10.2021 року.

В серпні 2025 року офіційно було її ознайомлено з повним текстом рішення Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області №7-11/2021 від 07.10.2021 року, надіслане на поштову адресу з відповіддю на запит на отримання публічної інформації від 13.08.2025 року датованим 19 серпня 2025 року.

Наказ №3-к від 14.01.2022 року про звільнення помилково посилається на п.п.1 ПУНКТУ 2 Рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року, який за своєю суттю є лише організаційно-розпорядчим дорученням видати наказ про звільнення. Водночас справжня змістовна підстава звільнення ( розірвання контракту) викладена у ПУНКТІ 1 цього ж рішення сесії, повний текст якого став відомим їй лише після офіційно отримання відповіді на публічний запит - серпень 2025 року.

Оскільки під час першого розгляду справи суд не досліджував ПУНКТ ПЕРШИЙ (про розірвання контракту), тому суд не міг дати належну правову оцінку законності підстав звільнення, зокрема в контексті порушення процедури під час хвороби та гарантій для матерів дітей до трьох років ( ст.184 КЗпП України). Апеляційним адміністративним судом у справі №300/5412/25 від 09 січня 2026 року встановив підставу звільнення, яка відрізняється від тієї, що була в Наказі №3-к від 14.01.2022 року, що і є доказом невідповідності пунктів рішення вищевказаної сесії при звільненні.

Виявилося, що Відповідач посилався про звільнення в процесі розгляду справи про поновлення на роботу на підпункт 1 ПУНКТУ 2: «ВИДАТИ наказ про звільнення директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 у зв`язку із достроковим розірванням контракту відповідно до ПУНКТУ 1 цього рішення, після закінчення періоду її тимчасової непрацездатності (частина третя ст.40 КЗпП України) у справі №347/237/22 від 24 травня 2023 року.

Повний текст цього рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021, отриманий заявником в серпні 2025 року, доводить, що воля Відповідача на її звільнення була сформована та оформлена в період її тимчасової непрацездатності, що з грубим порушенням гарантій, процедур (ч.3.ст.40, ст.47, ст.149, ст.184 КЗпП України). На документі (рішенні сесії) наявна дата прийняття 07 жовтня 2021 року під час хвороби та дата надсилання 19 серпня 2025 року, що чітко розмежовує «час існування обставини» та «час, коли вона стала їй відома». Ця обставина є саме нововиявленою, а не новою.

Про існування ПУНКТУ 1 рішення сесії Кутської селищної ради №7-11/2021 від 07.10.2021 «Достроково РОЗІРВАТИ Контракт №04/13 із директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 (укладений з нею відділом освіти Косівської районної державної адміністрації 24.06.2020 року) та звільнити її із займаної посади з підстав, передбачених контрактом (пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП України), згідно абзацу п`ятого пункту 5.3. Контракту - за систематичне неналежне виконання інших обов`язків Керівника, визначених Законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства», у якому підставою звільнення зазначено саме «системне невиконання обов`язків», заявниці не було і не могло бути відомо під час попереднього розгляду справи.

На стадії судового розгляду Відповідачем було надано лише витяг вищезгаданого Рішення сесії (Наказ №3-к від 14.01.2022), де фігурував інший пункт рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 (підпункт 1 ПУНКТУ 2), що ввело суд в оману щодо реальних підстав припинення трудових відносин. Повний текст рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року, який містить приховані раніше підстави звільнення саме ПУНКТОМ 1 цього ж рішення №7-11/2021 від 07.10.2021 є підтвердженням, який отримано офіційно за запитом на публічну інформацію мною в серпні 2025 року.

Враховуючи, що повний текст даного Рішення сесії, перебував у володінні Відповідача (засновника) у день звільнення з ініціативи власника, її унеможливило надати суду докази порушення ст.184 КЗпП України щодо абсолютної заборони звільнення як матері двох дітей з ініціативи власника до трьох і шести років та інших статей трудового законодавства (ст.149, ст.47, ч.З.ст.40 КЗпП України).

Звільнення за «системність» (ч.3.ст.40 КЗпП України) згідно з ч.3.ст.184 КЗпП України, звільнення матері з дітьми до трьох і шести років на день звільнення за цією статтею заборонено категорично. Про статус матері Відповідачу було відомо, підтвердженням є повний текст рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року, в якому Відповідач прописує та з матеріалів особової справи, яка є у відповідача.

Виявлено факти, що грубо порушують процедуру звільнення за ініціативою власника (ч.З.ст.40, ст.184 КЗпП), є критичним: 1) Заборона звільнення під час хвороби: звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох дітей, за ініціативи роботодавця( крім повної ліквідації підприємства) заборонено законом (ст.184 КЗпП України), 2) Особливий захист матерів: звільнення жінок, які мають на день звільнення дітей до трьох років, за ініціативи роботодавця взагалі не допускається ( крім випадків повної ліквідації підприємства, де обов`язкове працевлаштування).

Вищенаведені обставини є нововиявленими з тих причин, що: 1) існували на момент розгляду справи в суді: рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року було свідомо відповідачем прийнято на момент, коли дітям було до трьох і шести років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), 2) не були відомі: під час цивільного процесу ще не було рішення адміністративного суду, яке розставило крапки над «і» щодо пунктів ( п.п.1.ПУНКТУ 2 та ПУНКТУ 1) рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року, прийнятого під час хвороби (07.10.2021р.-день, який входить у період лікарняних від 01.10.2021 по 13.01.2022).

Описані обставини є істотними: якби суду було відомо про статус матері з дитиною до трьох років або факт хвороби на момент прийняття даного рішення сесією, суд був би зобов`язаний поновити на роботі автоматично. Відсутність повного тексту рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року, не наданого відповідачем в день звільнення, отриманий після розгляду справи, через публічний запит - це істотна для справи обставина, що не була і не могла бути відома їй на час розгляду справи ((347/237/22).

Згідно з практикою ВС документ сам по собі не є обставиною, але він підтверджує факт, який існував на момент суду, але про який не знав заявник.

Нововиявленою обставиною є факт, встановлений Постановою апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2026 року, що «Відповідачем ПУНКТОМ 1 рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання № 7-11/2021 від 07.10.2021 достроково РОЗІРВАНО контракт №04/13 від 24.06.2020 та ЗВІЛЬНЕНО в період її тимчасової працездатності з ініціативи відповідача: «Достроково РОЗІРВАТИ Контракт №04/13 із директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 (укладений з нею відділом освіти Косівської районної державної адміністрації 24.06.2020 року) та звільнити її із займаної посади з підстав, передбачених контрактом (пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП України), згідно абзацу п`ятого пункту 5.3. Контракту - за систематичне неналежне виконання інших обов`язків Керівника, визначених Законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства».

Виявлення «другого пункту» рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року дозволяє стверджувати, що суд не дослідив реальну підставу звільнення та процедуру із-за відсутності змісту тексту в повному обсязі даного документа (Рішення сесії) - стало відомо 09 січня 2026 року після встановлення висновків Восьмого апеляційного адміністративного суду в Постанові від 09 січня 2026 року у справі № 300/5412/25.

На момент ухвалення судового рішення у справі №347/237/22 існувала істотна обставина - ПЕРШИЙ ПУНКТ рішення органу місцевого самоврядування Кутської селищної ради про звільнення, яке було прийняте в період перебування на лікарняному, що прямо заборонено законом і є підставою звільнення її за «системність». Ця обставина не була відома суду та їй на час розгляду справи про звільнення за Наказом №3-к «Про звільнення Іванни КІЧЕРЯК» від 14.01.2022 року, який було надано 14 січня 2022 року в перший день виходу після хвороби, в якому посилання відповідачем йшло на підпункт 1 ПУНКТУ 2 рішення сесії Кутської селищної ради №7-11/2021 від07.10.2021, що також відповідачем указано підставою за «системність» у даному Наказі №3-к від 14.01.2022 року. Ця обставина є істотною з тих підстав, що її було позбавлено можливості оскаржити саме ПЕРШИЙ ПУНКТ ДАНОГО РІШЕННЯ СЕСІЇ через недобросовісну поведінку відповідача, так як вищезгадана обставина спростовує законність всієї процедури звільнення з ініціативи відповідача за «системність».

Ці два пункти рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року, а саме підпункт 1 ПУНКТУ 2 та ПУНКТ 1 суперечать один одному і принципу правової визначеності. Підпункт 1 ПУНКТУ 2 вищевказаного рішення сесії та Наказ №3-к від 14.01.2022 року відділу освіти Кутської селищної ради, виданий на його підставі, є з порушенням, оскільки звільняють її як особу, яка за документами згідно ПУНКТУ 1 того самого Рішення сесії вже вважається звільненою. Подвійне притягування до відповідальності прямо забороняє ст.61 Конституції України, ст.149 КЗпП України. У рішенні сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року наявні два пункти: про звільнення негайно, а другий - відкладений до кінця хвороби. Відповідач свідомо обмежив надання доказів у першому розгляді справи, що позбавило суд можливості встановити невідповідність підстав звільнення статусу матері двох дітей до 3(6) років (ст. 184 КЗпП).

Ст.47 КЗпП України ЗОБОВ`ЯЗУЄ з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у день звільнення надати всі документи, що стали підставою для звільнення.

Ненадання відповідачем повного тексту Рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року в день звільнення, а ні під час розгляду справи 347/237/22, попри наявність лише Наказу №3-к від 14.01.2022 року та трудової книжки, унеможливило вчасне виявлення суперечностей між пунктами ПЕРШИМ та підпунктом 1 ПУНКТУ 2 Рішення сесії №7-11/2021 від 07 жовтня 2021 року, який є фактом звільнення під час хвороби з ініціативи власника за «системність порушень», яким і є місцева рада/сесія, що є порушенням процедури при звільненні.

Час розгляду в адміністративному суді від дати отримання 19 серпня 2025 року Повного тексту рішення сесії Кутської селищної ради №7-11/2021 від 07.10.2021 року до 09 січня 2026 року був необхідним для юридичного підтвердження факту, що це Рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року є індивідуальним актом, який регулює її трудові відносини, а не просто адміністративним документом.

09 січня 2026 року стали відомі обставини, що мають істотне значення для справи, які не були і не могли бути відомі їй (заявнику) та суду на час розгляду справи через надання відповідачем неповних доказів. Також, 09 січня 2026 Адміністративний суд дійшов висновку, що захист прав має здійснюватися у порядку цивільного судочинства, (справа 300/5412/25 пров. №А/857/38531/25).

У зв?язку із наведеним просила заяву задовольнити та скасувати рішення Косівського районного суду від 24 травня 2023 року у справі № 347/237/22 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі:

1) визнати незаконним та скасувати ПУНКТ 1 «Достроково РОЗІРВАТИ Контракт №04/13 із директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 (укладений з нею відділом освіти Косівської районної державної адміністрації 24.06.2020 року) та звільнити її з посади з підстав, передбачених контрактом ( пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП України), згідно абзацу п`ятого пункту 5.3.Контракту - за систематичне неналежне виконання інших обов`язків Керівника, визначених Законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства» з тексту Рішення сесії «Про дострокове розірвання контракту з директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області» VIII демократичного скликання №7-11/2021 від 07.10.2021 року;

2) визнати незаконним та скасувати підпункт 1 ПУНКТУ 2 «ВИДАТИ наказ про звільнення директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 у зв`язку із достроковим розірванням контракту відповідно до ПУНКТУ 1 цього рішення, після закінчення періоду її тимчасової непрацездатності (частина третя статті 40 КЗпП України) з тексту рішення сесії «Про дострокове розірвання контракту з директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області» VIII демократичного скликання №7-11/2011 від 07.10.2021 року;

3) скасувати Наказ «Про звільнення ОСОБА_2 » №3-к від 14 січня 2022 року як похідний від незаконного ПУНКТУ 1 Рішення сесії №7- 11/2021 від 07 жовтня 2021 року Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області;

4) поновити ОСОБА_1 на посаді директора закладу загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області;

5) стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

У відзиві на заяву від 18.02.2026 року Кутська селищна рада зазначає, що не погоджуєтьсяіз заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, і свої заперечення мотивує наступним.

Обставини, що наведені у заяві ОСОБА_1 , були предметом дослідження при розгляді даної справи Косівським районним судом.Зокрема:

1) не відповідає дійсності зазначене ОСОБА_1 , що судом не було досліджено пункт 1 рішення 11-тої сесії Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 №7-11/2021. Аналізуючи законність та підстави звільнення ОСОБА_5 , предметом розгляду у справі було повне рішення Кутської селищної ради від 07.10.2021, а не його частина.

Так, як зазначалось відповідачем та встановлено судом, Кутською селищною радою, відповідно до повноважень засновника закладу загальної середньої освіти, прийнято рішення достроково розірвати контракт з директором закладу в порядку абз. абз.1, 2 частини 13 статті 39 Закону України "Про повну загальну середню освіту"-від 16.01.2020 №463-IX, уповноважено відділ освіти селищної ради, як орган управління (уповноважений орган) видати наказ про звільнення директора Розтоківського ліцею ОСОБА_1 у зв`язку із достроковим розірванням контракту відповідно до пункту 1 цього рішення, після закінчення періоду її тимчасової непрацездатності (пп.1 п.2 рішення від 07.10.2021). Тож, апріорі, пункт 1 рішення не міг залишитись поза увагою суду, оскільки він слугував підставою для видачі відділом освіти наказу про звільнення ОСОБА_1 . Пункт 2 рішення є похідним від пункту 1 рішення.

І твердження ОСОБА_1 , що ніби то їй не було відомо про «про існування пункту 1 рішення...» - позбавлені логіки та виглядають абсурдними.

Наказ про звільнення позивачки №3-к від 14.01.2022 є самостійним документом, а не «витягом Рішення» (як зазначає ОСОБА_1 ) оскільки спрямований на виконання рішення 11 сесії.

За висновками Косівського районного суду: «...відділ освіти в особі начальника, уповноважений на прийняття рішення щодо укладення контракту та звільнення керівника закладу загаченої середньої освіти.

Водночас відділ освіти Кутської селищної ради не діяв одноособово, а виконував рішення Засновника, прийняте сесією Кутської селищної ради щодо дострокового розірвання контракту.»

Окрім цього, як зазначалось та доводилось у суді, відповідач намагався встановити контакт із ОСОБА_1 , щоб запросити її на сесію Кутської селищної ради 07.10.2021 в цілях розгляду питання про дострокове припинення контракту, однак позивачка свідомо уникала будь-якого контакту, мотивуючи тимчасовою непрацездатністю. Також, всі прийняті рішення Кутської селищної ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» були і є у вільному доступі на офіційному веб-сайті. Як і про прийняте рішення ОСОБА_1 була повідомлена.

2) звільнення ОСОБА_1 відбулося 14.01.2022 згідно з наказом відділу освіти Кутської селищної ради № 3-к, після завершення її тимчасової непрацездатності, а не 7 жовтня 2021 року.

В період з 07.10.2021 по 14.01.2022 проводилась оплата листів тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 14.01.2022 в трудову книжку внесено запис про звільнення ОСОБА_6 , повідомлені органи Пенсійного фонду, проведені розрахунки по звільненню, тощо. Перелік електронних листків тимчасової непрацездатності позивачки зазначений в наказі про звільнення. Все це встановлено судом.

Тож, не відповідає фактичним обставинам справи те, що стосовно ОСОБА_1 відбулось «подвійне притягнення до дисциплінарної відповідальності (подвійне звільнення)».

3) що стосується звільнення ОСОБА_1 як матері, яка має 2-х дітей до 3-х і 6-ти річного віку. Дана обставина досліджувалась в суді. Відповідачем (представником Кутської селищної ради) зазначалось, що частина третя ст. 184 КЗпП України допускає звільнення відповідної категорії працівників-жінок після закінчення строкового трудового договору (дія Контракту була закінчена/припинена достроково). В таких випадках здійснюється працевлаштування працівника. На період працевлаштування за працівником зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору. Тож, доводи ОСОБА_1 , що звільнення матері, яка має дітей до 3-х/6-тирічного віку допускається «лише у випадку повної ліквідації підприємства» - безпідставні та спотворюють (не висвітлюють в повному обсязі) зміст ст. 184 КЗпП України.

Позивачці, в порядку частини третьої статті 184 КЗпП України, надавались пропозиції працевлаштування в закладі освіти - Розтоківському ліцеї Кутської селищної ради (посада вчителя з обсягом навантаження - 8 год. математики, 11 год. інформатики). Про це свідчать листи в.о. директора Розтоківського ліцею ОСОБА_7 до ОСОБА_1 від 17.01.2022 № 3/02-07, від 01.04.2022 № 24/02-07. Попри те, конкретної згоди (із написанням відповідної заяви) на запропоновану роботу ОСОБА_1 не надала. (Копії листування є в матеріалах справи). Оскільки позивачка остаточно відмовилась від запропонованої роботи, починаючи з моменту звільнення впродовж трьох місяців (до 15.04.2022 включно) за нею збережений та виплачений середньомісячний заробіток, відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України (копія розрахункового листа Таб. М 4974 є в матеріалах справи).

ОСОБА_1 долучає Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2026 по справі №300/5412/25, стверджуючи про те, що саме факт, який встановлений Постановою адміністративного суду є нововиявленою обставиною.

Однак:

- по-перше, суд адміністративної юрисдикції надавав оцінку правомірності віднесення розгляду справи до предметної юрисдикції адміністративного суду, а не - оцінку рішенню 11-тої сесії Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 №7-11/2021.

У Постанові Восьмого окружного адміністративного суду чітко зазначено, що «судовими рішеннями у цивільній справі №347/237/22 уже надано правову оцінку законності оскаржуваного рішення Кутської селищної ради Івано-Франківськоїобласті від 07.10.2021 № 7-11/2021. (Слід зазначити, що звертаючись до адміністративного суду, ОСОБА_1 також посилалась на те, що те, що пункт 1 рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання №7-11/2021 від 07.10.2021 не був предметом розгляду/дослідження в цивільному судочинстві).

- по-друге - рішення суду адміністративної юрисдикції від 09.01.2026 не може слугувати нововиявленою обставиною, оскільки, як зазначено вище, нововиявленими є ті обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі на час розгляду справи.

Все вище наведене стверджує про те, що характер обставин, на які посилається ОСОБА_1 , не містить ознаки нововиявлених. ОСОБА_1 намагається спонукати суд здійснити переоцінку доказів в цілях перегляду судового рішення.

У зв`язку з цим, Кутська селищна рада просила відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

У письмовому поясненні поданому 06.03.2026 року ОСОБА_1 зазначила, що вона не знала і їй не було відомо у день видачі наказу про звільнення, і її не було ознайомлено повним текстом даного Рішення сесії№7-11/2021 від 07.10.2021, і не могло бути відомо, бо це Рішення сесії є документом Відповідача та знаходився тільки в нього.

Отримала офіційно повний текст даного Рішення сесії від 07.10.2021 у серпні 2025 року (копії запиту на отримання та повного тексту Рішення сесії в матеріалах справи та у Відповідача є в наявності).

Відповідачем не надано доказів вручення їй повного тексту цього Рішення раніше до серпня 2025 року. Дане Рішення сесії є істотним, оскільки воно відкриває справжні мотиви звільнення, які відбулися під час її хвороби. Справжнім мотивом звільнення було протиправне дострокове розірвання контракту, здійснене з порушенням ст.147- 149 КЗпП України.

Оскільки повний зміст Рішення сесії став відомий їй лише в серпні 2025 року, а раніше він приховувався і ОСОБА_1 не могла спростувати наведені Відповідачем факти про звільнення під час попереднього розгляду справи № 347/237/22 це на її переконання є істотною обставиною, що повністю спростовує законність звільнення.

ОСОБА_1 зазначила, що Постановою Восьмим апеляційним адміністративним судом від 09 січня 2026 року у справі № 300/5412/25 встановлено:«Що пунктомодин рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання № 7-11/2021 від07.10.2021 « Про дострокове розірвання контракту з директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано- Франківської області» вирішено достроково розірвати Контракт № 04/13 із директором загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області Іванною Кічеряк та звільнити її із займаної посади, з підстав передбачених контрактом (п.8.ч.1.ст.36 КЗпП України), згідно абз.5.п.5.3. Контракт) - за систематичне неналежне виконання інших обов`язків Керівника, визначених Законом України «Про освіту», Закону України «Про повну загальну середню освіту » та іншими актами законодавства». ( арк.2.,абз.13 у справі № 300/5412/25).

ОСОБА_1 наголосила, що Постановою Адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі № 300/5412/25 встановлено юридичний факт: її звільнення вирішено на підставі ПУНКТУ 1 рішення сесії № 7-11/2021 від 07.10.2021 (розірвання контракту), а не підпунктом 1 ПУНКТУ 2 ( видання наказу про звільнення). Оскільки сесія прийняла рішення про розірвання контракту в період її тимчасової непрацездатності, що є грубим порушенням ч.З.ет.40 КЗпП України. Видання Наказу № 3-к «Про звільнення ОСОБА_8 » від 14.01.2022 « першим робочим днем» не усуває незаконності самого Рішення сесії № 7-11/2021 від 07.10.2021 року, яке є первинним актом волевиявлення ініціативи роботодавця (Відповідача).

Відповідач помилково зазначає, шо ч.3.ст.184 КЗпПП не застосовується до строкових контрактів. Згідно зі ст.9 КЗпП України, умови контрактів, які погіршують становище працівника порівняно із законодавством є недійсними. Верховний Суд, зокрема у постановах по справах № 522/20704/14-ц та № 344/12053/16-ц чітко вказав: «...гарантії ст.184 КЗпП України поширюються на всі випадки звільнення з ініціативи роботодавця, незалежно від того, чи оформлено воно за ст.40, ст.41 чи п.8.ст.36 КЗпП України. Звільнення «за системність» ( як вказано в її контракті) є дисциплінарним стягненням та ініціативою Відповідача (роботодавця), що законом прямо заборонено для матерів дітей до трьох років. У постанові Верховного суду від 23.01.2019 у справі №522/20704/14-ц зазначено: якщо контракт розривається за ініціативою роботодавця через порушення працівником своїх обов`язків, то таке звільнення прирівнюється до звільнення з ініціативи роботодавця. Це означає, шо таке звільнення поширюються на всі заборони: і щодо хвороби(ч.3.ст.40 КЗпП), і щодо матерів дітей до 3 років(ст.184 КЗпП). Термін «системність» вживається саме у ч.3.ст.40 КЗпП( дисциплінарне звільнення).

Твердження Відповідачем про виконання обов`язку щодо працевлаштування є неправдивим. По-перше, пропозиція була післяїї звільнення, що суперечить ст.184 КЗпП України. По-друге, примусове нарахування коштів на банківський рахунок без її відома є спробою Відповідача створити видимість законності звільнення « в нікуди», що прямо заборонено законодавством про захист материнства.

Відповідачем у день звільнення не було письмово повідомлено про належні виплати як звільненій з роботи. Виплати здійснювалися Відповідачем після дня звільнення. А виплати середнього заробітку на період працевлаштування, про які зазначає Відповідач у Запереченні, не замінює собою обов`язку надати реальну роботу.

Таким чином, ініціатива Відповідача щодо припинення контракту з нею в період хвороби ( 07.10.2021) та при наявності дитини до трьох років на день ІНФОРМАЦІЯ_3 ( 25.02.2020 - рік народження сина ОСОБА_9 ) є незаконною незалежно від термінології, яку використовує Відповідач.

Наказ №3-к «Про звільнення ОСОБА_8 » від 14.01.2022 розглядався у попередньому суді у справі №347/237/22, де встановлено звільнення відбулося 14.01.2022 року підпунктом 1 ПУНКТУ 2 рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року.

Постановою Адміністративного суду встановлено, що вирішено достроково розірвати контракт ПУНКТОМ 1 рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року. На цей момент ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності і, що згідно з ч.3.ст.40, ч.3.ст.184 КЗпП України робить таке звільнення безумовно незаконним. Той факт, що наказ видано в день виходу, не нівелює того, що саме первинне рішення ( пункті перший рішення сесії № 7-11/2021 від 07.10.2021, який був прихований Відповідачем) про звільнення було прийняте з порушенням встановленої законом заборони.

У запереченні поданому 06.03.2026 року Кутська селищна рада, зазначила, що:

1. Не відповідає фактичним обставинам справи твердження, що ніби то відповідач «навмисно приховував» від ОСОБА_1 інформацію (рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради 8 демократичного скликання від 07.10.2021 № 7-11/2021). Дане рішення, як таке, що було предметом дослідження в суді аж ніяк не могло бути приховане від позивачки. В позивачки, при розгляді справи № 347/237/22 були в наявності всі документи по справі.

2. Восьмим окружним адміністративним судом не встановлені жодні факти, на які посилається заявниця. Судом надавалась оцінка предметної юрисдикції розгляду адміністративної справи №300/5412/25 та зазначено, що правова оцінка законності оскаржуваного рішення Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 07.10.2021 № 7-11/2021 надана у цивільній справі №347/237/22. Таким чином, адміністративний суд не встановлював момент звільнення позивачки.

3. Позивачка (заявниця) невірно тлумачить у своїй інтерпретації частину третю ст. 184 КЗпП України, називаючи «абсолютною забороною» звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років. Відповідні аргументи, що спростовують доводи ОСОБА_1 , наведені у відзиві на заяву від 02.02.2026 та озвучено у судовому засіданні при розгляді справи №347/237/22.

Окрім цього, частина третя ст. 184 КЗпП України не допускає звільнення жінок, які мають дітей з ініціативи роботодавця за безстроковим трудовим договором (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації з наступним працевлаштуванням). Підстави звільнення працівника з ініціативи роботодавця встановлені ст. ст. 40, 41 КЗпП України. Натомість ОСОБА_1 звільнена на підставі п.8. ч.1 ст.36 КЗпП України - з підстав, визначених строковим трудовим договором - контрактом. Питання працевлаштування ОСОБА_1 порушувалось при винесенні рішення 11 сесії Кутської селищної ради 8 демократичного скликання від 07.10.2021 № 7-11/2021 (пп.4 п.2 рішення). Від пропонованого працевлаштування (в закладі освіти - Розтоківському ліцеї, відповідно до прерогативи пропозицій належного роботодавця) ОСОБА_1 , як зазначалось попередньо, відмовлялась без поважних причин. (В судовому засіданні було звернуто увагу, що посада директора закладу освіти є призначувальною за результатами конкурсу відповідно до вимог освітнього законодавства, а працевлаштування за пропонованою їй роботою вчителя математики здійснюється на підставі наказу керівника загальноосвітнього закладу. Більше того, ОСОБА_1 звільнена із посади директора у зв`язку із достроковим припиненням строкового трудового договору - контракту, внаслідок недотримання його вимог). Було встановлено, що починаючи з моменту звільнення впродовж трьох місяців (до 15.04.2022 включно) за нею збережений та виплачений середньомісячний заробіток.

4. В ході розгляду цивільної справи встановлено, що підставою для дострокового припинення контракту та звільнення із займаної посади згідно з підставі п.8. ч. 1 ст.36 КЗпП України було недотримання вимог пункту 5.3. Контракту «внаслідок систематичного неналежного виконання інших обов`язків керівника закладу освіти, визначених Законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства». Судом зазначено у висновках, що припинення з даної підстави не є тотожне звільненню з підстави, визначеної пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпГТ України.

Всі обставини, на які посилається ОСОБА_1 для перегляду судового рішення не є нововиявленими, оскільки досліджувались та встановлювались судами (Косівським районним, Івано-Франківським апеляційним).

У заключному слові поданому 09.03.2026 року ОСОБА_1 просила врахувати, що її звільнення здійснене з грубим порушенням фундаментальних норм трудового права, а саме: 1) порушення ст.184 КЗпП України (захист материнства), так як вона є матір`ю дитини віком до трьох років на день звільнення, 2) порушення п.3. ст.40 КЗпП України (звільнення під час хвороби), оскільки повний текст Рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021, який був прихований Відповідачем під час першого розгляду справи, доводить, що рішення про розірвання контракту 07.10.2021 року було прийняте в період її тимчасової непрацездатності, 3) маніпуляція доказами: надання Відповідачем лише «витягу» з Рішення сесії № 7-11/2021 від 07.10.2021 замість повного тексту було свідомим введенням Суду в оману з метою приховати незаконність прийнятого рішення про звільнення під час її хвороби та фіктивність підпункту 4 ПУНКТУ 2 про працевлаштування. Наявність нововиявлених обставин (повного тексту Рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021) була встановлена та документально підтверджена лише під час розгляду справи у Восьмому апеляційному адміністративному суді ( № 300/5412/25 від 09.01.2026). Адмінсуд зафіксував процесуальний факт: існування повного тексту Рішення сесії, який відрізняється від того витягу, що бачив цивільний суд. Саме в межах адміністративного процесу, шляхом подання публічного запиту, було викрито факт того, що Відповідач свідомо надав цивільному суду лише ВИТЯГ, приховавши зміст ПЕРШОГО ПУНКТУ Рішення сесії № 7-11/2021 від 07.10.2021 року (про розірвання контракту під час її хвороби). Це рішення, яке постановив адмінсуд, є беззаперечним доказом того, що ці обставини не були і не могли бути відомі їй на час першого розгляду справи №347/237/22, що є класичною підставою для перегляду рішення суду від 24.05.2023 згідно зі ст.423 ЦПК України.

Підсумовуючи наведене просила: 1) задовільнити її позовні вимоги, викладені в поданих нею ЗАЯВІ про перегляд за нововиявленими обставинами та у позовній заяві, з урахуванням наявних матеріалів у справі, ВІДПОВІДІ на відзив щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 20.02.2026 року, ПИСЬМОВИХ ПОЯСНЕНЬ щодо заперечення на заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами від 06.03.2026 року та ПИСЬМОВОГО ЗАКЛЮЧНОГО СЛОВА від 09.03.2026 з оновленим розрахунком середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 09.03.2026;

2) стягнути з Відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.01,2022 року по 09.03.2026 року в розмірі 775 913,88 грн.;

3) допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць, згідно зі ст.430 ЦПК України.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судове засідання 09.03.2026 року ОСОБА_1 не з`явилася, однак в поданій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, просила проводити розгляд справи без її участі.

Кутська селищна рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання 09.03.2026 року, однак від них надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. В задоволенні заяви просили відмовити повністю.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 13.08.2025 року, Кутська селищна рада за №2208/09-04/25 від 21.08.2025 року надала їй копію рішення №7-11/2021 від 07.10.2021 року (а.с.12).

Згідно копії рішення Кутської селищної ради №7-11/2021 від 07.10.2021 року (а.с.13-15) встановлено прийняте радою рішення відносно заявниці ОСОБА_1 , текст якого є ідентичним тому ж рішенню, що міститься в матеріалах цивільної справи №347/237/22 (а.с.183-184 том 1), і яке досліджувалось судом при розгляді вказаної цивільної справи.

Відповідно до копії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2026 року у справі №300/5412/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ освіти Кутської селищної ради, Розтоківський ліцей про визнання протиправним та скасування рішення апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 року про відмову у відкритті провадження у справі №300/5412/25 без змін. (а.с.16-19).

Згідно копії Довідки за №84/01-08 від 04.12.2024 року виданої КНП «Верховинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Верховинської селищної ради встановлено періоди перебування заявника ОСОБА_1 на МВТН (а.с.20).

Згідно копії Довідки за №344 від 05.12.2024 року виданої КНП «Кутська міська лікарня» Кутської селищної ради встановлено періоди перебування заявника ОСОБА_1 на МВТН догляд за хворою дитиною (а.с.21).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 04.02.2015 року Косівським РС УДМС України в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Розтоки та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.22-23).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 16.09.2016 року та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 04.03.2020 року заявник ОСОБА_1 має двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25,26).

Зміст правовідносин що виникли між сторонами.

Правовідносини між сторонами виникли щодо перегляду рішення суду першої інстанції за трьома нововиявленими, на думку позивача, обставинами, які є підставою для скасування рішення суду.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

У свою чергу, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи судом не є нововиявленими обставинами, а тому й не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №552/137/15-ц).

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.

Судом на підставі безпосередньо оцінених та наявних доказів, доданих до заяви, встановлено, що позивач ОСОБА_1 у даному випадку покликається на три обставини, які на її думку є нововиявленими. Зокрема:

1) наявність повного тексту рішення Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області №7-11/2021 від 07.10.2021 року, яке ОСОБА_1 отримала лише серпні 2025 року на свою електронну адресу надіслану на запит про отримання публічної інформації від 13.08.2025 року датованим 19. 08.2025 року.

Однак вказана обставина не є нововиявленою, оскільки рішення Кутської селищної ради №7-11/2021 від 07.10.2021 року яке надала ОСОБА_1 (а.с.13-15) є ідентичним тому, що міститься в матеріалах цивільної справи №347/237/22 (а.с.183-184 том 1), і яке досліджувалось судом при розгляді вказаної цивільної справи.

А отже вказаному письмовому доказу при розгляді справи і в суді першої інстанції, і судом апеляційної інстанції, повністю була надана оцінка, а відтак покликання ОСОБА_1 в цій частині, на вказаний доказ як на нововиявлену обставину є неспроможними, та зводяться до переоцінки вказаного доказу.

2) постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2026 року, яким нібито встановлено нововиявлену обставину що «Відповідачем ПУНКТОМ 1 рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання № 7-11/2021 від 07.10.2021 достроково РОЗІРВАНО контракт №04/13 від 24.06.2020 та ЗВІЛЬНЕНО в період її тимчасової працездатності з ініціативи відповідача: «Достроково РОЗІРВАТИ Контракт №04/13 із директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 (укладений з нею відділом освіти Косівської районної державної адміністрації 24.06.2020 року) та звільнити її із займаної посади з підстав, передбачених контрактом (пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП України), згідно абзацу п`ятого пункту 5.3. Контракту - за систематичне неналежне виконання інших обов`язків Керівника, визначених Законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства».

Виявлення «другого пункту» рішення сесії №7-11/2021 від 07.10.2021 року дозволяє стверджувати, що суд не дослідив реальну підставу звільнення та процедуру із-за відсутності змісту тексту в повному обсязі даного документа (Рішення сесії) - стало відомо 09 січня 2026 року після встановлення висновків Восьмого апеляційного адміністративного суду в Постанові від 09 січня 2026 року у справі № 300/5412/25.

Однак, такі твердження ОСОБА_1 взагалі є хибними, оскільки у вказаній постанові суд адміністративної юрисдикції надавав оцінку правомірності віднесення розгляду справи до предметної юрисдикції адміністративного суду, а не - оцінку рішенню 11-тої сесії Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 №7-11/2021.

Крім того, у своїй постанові Восьмий окружний адміністративний суд чітко зазначив, що судовими рішеннями у цивільній справі №347/237/22 уже надано правову оцінку законності оскаржуваного рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 № 7-11/2021.

Слід також зазначити, що рішення суду адміністративної юрисдикції від 09.01.2026 не може слугувати нововиявленою обставиною, оскільки, як зазначено вище, нововиявленими є ті обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі на час розгляду справи.

3) третьою нововиявленою обставиною, ОСОБА_1 зазначає, те, що її було звільнено в період тимчасової непрацездатності, та з порушенням ст. 184 КЗпП України.

Однак і в цій частині, суд зауважує, що при розгляді цивільної справи 347/237/22 повністю перевірялись всі обставини звільнення ОСОБА_1 , про що у рішенні суду від 24.05.2023 року повністю враховано і мотивовано рішення щодо звільнення в період тимчасової непрацездатності.

Щодо покликання на ст. 184 КЗпП України, як нововиявлену обставину, то суд зазначає, що частина третя ст. 184 КЗпП України не допускає звільнення жінок, які мають дітей з ініціативи роботодавця за безстроковим трудовим договором (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації з наступним працевлаштуванням).

В той же час, підстави звільнення працівника з ініціативи роботодавця встановлені ст. ст. 40, 41 КЗпП України.

Як встановлено, і констатовано судом, ОСОБА_1 звільнена на підставі п.8. ч.1 ст.36 КЗпП України - з підстав, визначених строковим трудовим договором - контрактом. Питання працевлаштування ОСОБА_1 порушувалось при винесенні рішення 11 сесії Кутської селищної ради 8 демократичного скликання від 07.10.2021 № 7-11/2021 (пп.4 п.2 рішення). Від пропонованого працевлаштування (в закладі освіти - Розтоківському ліцеї, відповідно до прерогативи пропозицій належного роботодавця) ОСОБА_1 , відмовлялась без поважних причин. Під час першого розгляду справи, в судовому засіданні було встановлено, що посада директора закладу освіти є призначувальною за результатами конкурсу відповідно до вимог освітнього законодавства, а працевлаштування за пропонованою їй роботою вчителя математики здійснюється на підставі наказу керівника загальноосвітнього закладу.

ОСОБА_1 звільнена із посади директора у зв`язку із достроковим припиненням строкового трудового договору - контракту, внаслідок недотримання його вимог. Було встановлено, що починаючи з моменту звільнення впродовж трьох місяців (до 15.04.2022 включно) за нею збережений та виплачений середньомісячний заробіток.

В ході розгляду цивільної справи встановлено, що підставою для дострокового припинення контракту та звільнення із займаної посади згідно з підставі п.8. ч. 1 ст.36 КЗпП України було недотримання вимог пункту 5.3. Контракту «внаслідок систематичного неналежного виконання інших обов`язків керівника закладу освіти, визначених Законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства».

Судом зазначено у висновках, що припинення з даної підстави не є тотожне звільненню з підстави, визначеної пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Отже, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що обставини на які вона покликається, для перегляду судового рішення не є нововиявленими, оскільки досліджувались та встановлювались судами (Косівським районним, Івано-Франківським апеляційним).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata» (там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX). Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ст.423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним судом.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

З урахуванням наведеного вище, доводи заявника зводяться до власного тлумачення норм процесуального права, відповідно заява не підлягає задоволенню за безпідставністю, а судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, відповідно підлягає залишенню без змін.

Таким чином, зазначенні ОСОБА_1 доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами свідчать про її незгоду з рішенням суду, переоцінку доказів, що не може бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки позивач від сплати судового збору у даній категорії справ звільнена, а відтак судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 423- 429ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: відділ освіти Кутської селищної ради, Розтоківський ліцей Кутської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.03.2026 року.

Суддя Ю.С. Кіцула