Справа № 308/3195/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України: позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно ч.ч.1,5 до ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Таким чином при зверненні до суду із даним позовом позивачу належить у позовній заяві вказати на підстави та надати докази на підтвердження факту зміни її матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я, чи зміну матеріального становища відповідача або зазначити інші обставин, які є підставою для збільшення розміру аліментів, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, згідно позовної заяви позивач вказує на «обставини, які не були враховані судом раніше під час розгляду справи у суді першої інстанції», де позивач посилалася на те, що відповідач: 1) має офіційне працевлаштування; 2) отримує додаткові неофіційні доходи, які не відображені у довідках ОК-5 та ОК-7; 3) здійснив значні майнові придбання, що не відповідають рівню задекларованих доходів. Зокрема, відповідачем було придбано підчас повномасштабного вторгнення: 1) транспортний засіб МАZDА СХ-5 (2020р.випуску) вартістю 830 000, 00 грн від 21.05.2022р; 2) квартиру у новобудові ЖК «СКАНДІЯ» вартістю 1 432 335, 00 грн від 18.05.2022р.

При цьому позивач зазначає, що вона була вимушена ініціювати направлення офіційних адвокатських запитів до відповідних установ та організацій з метою отримання належних і допустимих доказів щодо факту придбання та вартості зазначеного майна. Відповіді на такі адвокатські запити було отримано лише у травні 2025 року, тобто вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, що об`єктивно унеможливило подання цих доказів під час первинного судового розгляду. Тому станом на 5 березня 2025року при ухваленні зазначеного рішення суд першої інстанції був змушений виходити виключно з наявних на той момент доказів, а саме: 1) довідок про доходи відповідача (ОК-7); 2) фотоматеріалів із відкритих джерел (соціальних мереж), які опосередковано свідчили про рівень доходів відповідача, що перевищує задекларований.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є обставини, визначені у ч. 2 ст. 423 ЦПК України. Зокрема, такими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими встановлені у ст. 424 ЦПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи та ухвалення судового рішення; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

За формою і змістом заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами має відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції (ч. 1 ст. 426 ЦПК України).

Поряд з цим, позивачем подається позовна заява про зміну розміру аліментів, яка фактично стосується випадків зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з батьків та одночасно вказується про «обставини, які не були враховані судом раніше під час розгляду справи у суді першої інстанції», та які були отримані вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, що об`єктивно унеможливило подання цих доказів під час первинного судового розгляду.

В цій частині позивачем необгрунтовано в якому порядку саме вона звертається до суду, в позовному чи в порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Крім цього, з наданих суду письмових доказів, вбачається, що адвокатські запити були здійснені у травні 2025 року та липні 2025.

Поряд із цим позивачем в додатку до позовної заяви не додано копій запитів та відповідей на такі, що були нею ініційовані в межах розгляду справи про стягнення аліментів, як на це вказано у позовній заяві.

Рішення, постанова абоухвала суду, якимизакінченорозглядсправи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленимиобставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справиобставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відоміособі, яка звертаєтьсяіззаявою, на час розглядусправи (частина перша та пункт 1 частинидругоїстатті 423 ЦПК України).

Разом з цим, частина письмових доказів, що додані позивачем в додатку до позовної заяви в копіях не завірені належним чином (зокрема крім іншого в таких зазначено про дату засвідчення станом на січень 2026 року) або взагалі не завірені.

Відповідно до ч.ч. 1- 5 ст.. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, позивачу слід додати копії письмових доказів завірених належним чином.

При цьому слід зазначити, що позивачем в порушення ч.1 ст. 177 ЦПК України, не додано до позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України, передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Поряд із цим, позивач звернулася до суду із даним позовом, подавши такий через канцелярію суду особисто, а відтак мала додати до позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім цього з долученого до матеріалів позовної заяви опису вкладення до листа не вбачається за можливе перевірити, які саме додатки було надіслано відповідачу листом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що в порушення вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не вказано: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Варто зазначити, що відповідно до вимог ч.4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, однак позивачем не вказано на таку підставі.

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить :

«Витребувати від Державної податкової служби, а також від інших уповноважених органів інформацію та документи, що підтверджують наявність у відповідача нерухомого та рухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів, банківських рахунків та інших активів, зокрема документів про їх купівлю, реєстрацію та правовий статус, для точного визначення майнового стану відповідача та його спроможності виконувати обов`язки щодо утримання неповнолітньої дитини.

Витребувати від відповідача довідки за формами ОК-5 та ОК-7 за 2025р.

Витребувати з місця роботи відповідача довідки про нарахування його заробітної плати та інших доходів за останні 12 місяців, що передують розгляду справи.

Витребувати у банківських установах відомості (банківські виписки) про рух коштів по рахунках відповідача за 2025 рік, що має значення для розгляду справи, з метою встановлення його реального матеріального становища та фактичних доходів за межами офіційних.

Витребувати у третьої особи ОСОБА_3 дружини відповідача (цивільної/офіційної) документи, що підтверджують факт та розмір сплати орендної плати за житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (договір оренди, платіжні документи, квитанції, банківські виписки) з уточненням суми та періоду сплати, а також документи, що підтверджують наявність у неї доходів та здійснення підприємницької діяльності за вказаною адресою (витяг/довідка 20-ОПП, копія декларації про доходи та документи/фото, що підтверджують використання приміщення для підприємницької діяльності).»

Відповідно до ч.ч.1-3, ст..84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Зі змісту позовної заяви не вбачається що позивач належним чином обґрунтувала необхідність витребування зазначених нею доказів. При цьому, нею не вказано на неможливість самостійно їх отримання, в тому числі про спроби отримання доказів, та що у наданні таких їй було відмовлено.

Суд вважає, що підстави для задоволення клопотання позивача про витребування доказів в такому випадку відсутні.

Крім цього, до участі у справі не залучено третіх осіб, однак позивач просить витребувати докази також і у третьої особи ОСОБА_3 дружини відповідача (цивільної/офіційної). Копії позовної заяви з додатками для такої не долучає та в позовній заяві як сторону не вказує таку особу.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Ашінгдейн проти Великої Британії (Ashingdane v. the. UnitedKingdom)).

Право доступу до суду має не тільки існувати, але й бути практичним та ефективним. Просте існування права доступу в законі не є достатнім. Наприклад, воно може бути порушене такими чинниками: існуванням процесуальних перепон, які заважають або зменшують можливості звернення до суду (занадто суворе тлумачення національними судами процесуальної норми (надмірний формалізм), що може позбавити заявників права доступу до суду (PerezdeRadaCavanilles проти Іспанії", № 2809095, рішення від 28 жовтня 1998 року).

В даному випадку, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки, не є надмірним формалізмом.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- залишити без руху.

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош