Справа № 202/4216/25
Провадження № 2-др/202/17/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Міщенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпра заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації в розмірі 1/2 частки відчуженого спільного майна подружжя та за зустрічною позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Індустріального районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації в розмірі 1/2 частки відчуженого спільного майна подружжя та за зустрічною позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 19.02.2026 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації в розмірі 1/2 частки відчуженого спільного майна подружжя задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки RENAULT CLIO, державний номер НОМЕР_3 , в сумі 115 860 грн. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації відмовлено.

Представник ОСОБА_1 адвокат Коган Р.В. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом у справі не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Місцевим судом при визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, враховано заперечення представника відповідача, а також процесуальну поведінку сторони відповідача, який, зокрема, визнавав позовні вимоги, пропонував укладення мирової угоди.

З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що представником позивача з метою документального підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу надано: копію договору про надання правничої допомоги № 20/02 від 20 лютого 2025 року, укладеного між адвокатським об`єднанням АУКТОРІТАС та ОСОБА_1 ; копію акту прийому - передачі до договору про надання правничої допомоги № 20/02 від 20 лютого 2025 року від 24.02.2026 року; копію рахунку-фактури № 24/02 від 24 лютого 2026 року, за яким вартість виконаних робіт адвокатом склала 20 500 грн.

Розмір вказаних вище витрат на оплату послуг адвоката у даній справі є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для позивача.

Судом при ухваленні судового рішення в справі № 202/4216/25 не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат понесених позивачем.

Згідно матеріалів цивільної справи позивачемпри зверненні до суду був сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 232, 43 грн.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (94%).

Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 270 грн та судовий збір в сумі 1 158, 48 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда