Справа № 595/2001/24
Провадження № 2/595/11/2026
У Х В А Л А

26.02.2026 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

представника позивача, адвоката Оринник Н.С.,

представника відповідача, адвоката Череватого П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Оринник Надія Сергіївна, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 17 листопада 2023 року у розмірі 23500 доларів США та 3% річних, які з урахуванням уточнених позовних вимог становлять 48684 грн, а також судові витрати.

Ухвалою судді від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ухвали суду від 27 січня 2025 року за клопотанням представника відповідача, адвоката Череватого П.М. здійснено перехід до розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Оринник Н.С., до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики за правилами загального позовного провадження із проведенням у ній підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

23 лютого 2026 року представник відповідача, адвокат Череватий П.М. подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням відповідача ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України. До клопотання долучено копії витягів з наказів військової частини НОМЕР_1 .

У судовому засіданні 24 лютого 2026 року представник відповідача, адвокат Череватий П.М. клопотання про зупинення провадження у справі підтримав. На підтвердження доводів для зупинення провадження у справі до матеріалів справи долучив копію контракту на проходження громадянином України віком від 18 до 24 років військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Представник позивача, адвокат Оринник Н.С. у судовому засіданні заперечила щодо зупинення провадження у справі.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває і станом на день постановлення даної ухвали.

Згідно із Законом України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники-особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники-особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці-особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані-особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Встановлено, що між 12 лютого 2026 року між ОСОБА_2 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 укладено контракт на проходження громадянином України віком від 18 до 24 років військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу на період з 15 лютого 2026 року по 14 лютого 2027 року.

Як вбачається з витягу із наказу № 13-РС командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 лютого 2026 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» та пункту 42 Указу Президента України про «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10 грудня 2008 року(зі змінами), укладено контракт, зокрема із рекрутом ОСОБА_2 розвідником-номером обслуги розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти НОМЕР_2 окремої Кодацької бригади територіальної оборони, ВОС 106646А/533, про проходження військової служби у Збройних Силах України на посаді осіб рядового складу строком на 1 (один) рік, прийнято його на військову службу за контрактом осіб рядового складу призначено до НОМЕР_2 окремої Кодацької бригади територіальної оборони та присвоєно первинне військове звання рядового складу «солдат».

Згідно з витягу із наказу № 53 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15 лютого 2026 року, солдата ОСОБА_2 , призначеного наказом командира НОМЕР_1 (по особовому складу) №Наказ ком. в/ч НОМЕР_1 №13-РС від 13 лютого 2026 року на посаду розвідника-номера обслуги розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , з яким укладено контракт про проходження громадянами України, віком від 18 до 25 років, військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського та сержантського складу строком 1 рік з 15 лютого 2026 року по 14 лютого 2027 року, який прибув на підставі Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стан в Україні та від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію, постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2024 року №1130 Про внесення змін до порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, через відділення рекрутингу штабу військової частини НОМЕР_1 , з 15 лютого 2026 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, і він вважається таким, що з 15 лютого 2026 року справи тапосаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

Виняток для суду з наведеного правила складає ситуація, коли дотримання приписів статті 251 ЦПК України вступає у суперечність із загальними засадами цивільного процесуального законодавства, як-от верховенство права, елементом якого є право на доступ до суду, та, у другу чергу, диспозитивність цивільного процесу.

Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати пункт 2 частини 1 статті 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

Водночас приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

На підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про зупинення провадження, стороною відповідача додано контракт та витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 , які підтверджують обставини перебування відповідача в складі Збройних Сил України.

З урахуванням вищевказаного суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Оскільки положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачають безальтернативний обов`язок суду зупинити провадження у справі, то суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача, адвоката Череватого П.М. та зупинення провадження в справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 251, 253, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача, адвоката Череватого П.М. - задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Оринник Надія Сергіївна, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня повного складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Л. І. Созанська