Справа №337/3413/17
Номер провадження 2-ві/337/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Кожевник С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Салтан Л.Г. подану в межах розгляду цивільної справи ЄУН №337/3413/17, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя Салтан Л.Г. перебуває цивільна справа ЄУН №337/3413/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: АТ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя і визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП», Державного реєстратора Пелих Віталія Віталійовича, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, третя особа: АТ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя, визнання права власності на майно та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю.

06 березня 2026 року ОСОБА_1 на електронну пошту суду подав заява про відвід судді Салтан Л.Г.

В обґрунтування заяви вказав, що 05 березня 2026 року йому стало відомо, що суддя Салтан Л.Г. порушує процедуру проведення судових засідань, та проводить засідання замість залів судових засідань (в Хортицькому районному суді їх три), у власному кабінеті судді №8, який не відповідає вимогам Державно-будівельних норм «Будинки і споруди. Суди» (ДБН) В2.2-26:100 Міністерства регіонального розвитку та будівництва України. Цей же кабінет суддя Салтан Л.Г. використовує як нарадчу кімнату, що суперечить законодавству, процедурі проведення судових засідань і порушує права людей. У 2022-2023 роках він був жертвою дій судді Салтан Л.Г., коли вона викликала судових охоронців, щоб силою виштовхнути його, учасника справи, із залу судових засідань (кабінет судді №8). Вважає, що процесуальними діями і рішеннями судді Салтан Л.Г. відбувається спотворення фактів (кабінет судді видається за зал судових засідань, а потім за нарадчу кімнату), систематично порушуються права людини та процедури проведення судових засідань, порушуються засади рівності учасників процесу перед законом і судом, істотно порушуються норми процесуального права, що унеможливлює реалізацію учасниками процесу їх прав і обов`язків.

Ухвалою судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 06 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Салтан Л.Г. передано до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2026 року, вказана заява про відвід розподілена судді Бредуну Д.С.

Ухвалою судді Бредуна Д.С. від 09 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження. Призначено розгляд заяви без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, заяву про відвід судді Салтан Л.Г., суд відмовляє у задоволенні відводу судді з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід. баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч.2 ст. 36 ЦПК України).

За умовами ч.ч.3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, щодо передбаченого п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України випадку.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

Законодавець визначив у ч.4 ст. 36 ЦПК України, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підставами для відводу судді визначено те, що суддя Салтан Л.Г. проводила розгляд справи в приміщенні Хортицького районного суду міста Запоріжжя, що на переконання заявника, не відповідає вимогам Державно-будівельних норм «Будинки і споруди. Суди» (ДБН) В2.2-26:100, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 17 травня 2010 року №175.

При цьому, сферою застосування ДБН В.2.2-26:2010 «Суди», є не процес здійснення правосуддя, а вимоги до проектування, будівництва нових і реконструкції існуючих будинків під суди, а також приміщень судів, вбудованих у будинки іншого призначення.

Дотримання чи недотримання таких будівельні норми, не пов`язується з діями конкретного судді під час розгляду певної справи.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Крім того, як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 року №8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Отже, з огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Таким чином у справі відсутні дані, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Салтан Л.Г., а доводи заяви фактично зводяться до незгоди з відповідністю приміщень Хортицького районного суду міста Запоріжжя вимогам ДБН В.2.2-26:2010 «Суди», та з процесуальними рішеннями судді при розгляді справи, однак заявником не надано доказів існування критеріїв суб`єктивної чи об`єктивної безсторонності судді, а відтак, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Салтан Л.Г. подану в межах розгляду цивільної справи ЄУН №337/3413/17.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д.С. Бредун