КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 367/2057/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2345/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П, Саліхова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Київської обласної прокуратури та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Карабаза Н.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення селищної ради та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила: визнати незаконним та скасувати рішення Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області № 395-26-ІХ від 13.02.2023 року про прийняття у комунальну власність будинку за адресою АДРЕСА_1 ;

скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області Герасимчук А.П. № 68565260 від 24.07.2023 про державну реєстрацію права власності за Коцюбинською селищною радою Бучанського району Київської області на житловий будинок, загальною площею 293,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

судові витрати покласти на відповідача (т. 1 а.с. 1-10).

На обґрунтування позову зазначала, що 13 лютого 2023 року Коцюбинською селищною радою Бучанського району Київської області прийняте рішення № 395-26-ІХ яким відповідно до листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади житловий будинок (барак), який знаходиться у АДРЕСА_1 .

20 липня 2023 року державним реєстратором Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області - Герасимчук А.П. на підставі вищевказаного рішення селищної ради проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок площею 293.5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080.

Вважала вказані рішення незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки об`єкт нерухомості, який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав як житловий будинок площею 293,5 кв.м., який знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080, є фактично частиною офісно-складських приміщень (літ. Г) загальною площею 565,3 кв.м., які належали ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та були відчужені в процесі санації підприємства в складі комплексу будівель та споруд, який з 12 травня 2017 року перебуває власності позивача.

Так, 13 грудня 2012 року на підставі рішення Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 160 від 30 жовтня 2012 року, було видане свідоцтво по право власності ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» на будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно із вищевказаним свідоцтвом про право власності до складу будівель та споруд входили: гаражні бокси-прохідна, «А», загальною площею 378,7 кв.м.; цех «Б», загальною площею 1 343,1 кв.м.; офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565,3 кв.м.; побутові приміщення «Ж», загальною площею 167,3 кв.м.; трансформаторна підстанція «В», загальною площею 34,1 кв.м.; котельня «З», загальною площею 215,3 кв.м.; водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв.м.; артезіанська свердловина «К», загальною площею 25,8 кв.м.; сарай «Л»; сарай «М»; вбиральня «С»; альтанка «Т»; гараж «Ч»; огорожа 1-3; пожежний резервуар 4 (надалі всі вищеперераховані об`єкти іменуються як «Комплекс будівель та споруд»).

Право власності ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» на Комплекс будівель та споруд було зареєстровано Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» за номером запису: 179 в книзі; 3-100, реєстраційний номер: 17364743, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав.

Детальні планування та розміщення вищеперерахованих об`єктів нерухомості відображені в інвентарній справі виготовленій Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації». Зазначені об`єкти нерухомості знаходяться на земельній ділянці площею 1,6221 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер: :01:015:0005, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування виробничої бази.

Право власності на вказану земельну ділянку ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 439179, виданого Коцюбинською селищною радою 18.12.2012 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00070 від 18.12.2012.

04 травня 2017 року між ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» як Продавцем, від імені якого на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 28 квітня 2014 року по справі № Б8/180-10 діяв керуючий санацією - арбітражний керуючий Лахненко Є.М. та громадянином України ОСОБА_7 як Покупцем, було укладено договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук І.В. за реєстровими № 413 та 414 відповідно, згідно з яким до Покупця перейшло право власності на Комплекс будівель та споруд та земельну ділянку на якій він розташовується. За ОСОБА_7 було зареєстровано право власності на вищевказані об`єкти нерухомості Державному реєстрі речових прав з відкриттям відповідних розділів. Так, право власності на вищеперераховані будівлі та споруди було зареєстроване приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук І.В. 04 травня 2017 року, номер запису про право власності: 20252047, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109.

12 травня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. за реєстровим № 807 позивач набула права власності на Комплекс будівель та споруд. В той же день одночасно позивач набула і право власності на земельну ділянку відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. за реєстровим № 803. Право власності на вказані об`єкти було зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Придбані будівлі та споруди на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 2017 року були реконструйовані у 2021 році та введені в експлуатацію згідно з деклараціями про готовність об`єкта до експлуатації КС96 від 12.02.2021 та КС53. Однак, реконструкція не стосувалася офісно-складських приміщень «Г». До складу об`єктів нерухомості, які були придбані на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 2017 року серед інших входили офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565,3 кв.м.

Як уже зазначено вище, об`єкт нерухомості, на який було проведено державну реєстрацію як на житловий будинок (барак), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -080, насправді є частиною вказаних офісно-складських приміщень (літ. Г), які належать позивачу на праві приватної власності. Право власності на належне їй нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав належним чином, а тому для ефективного відновлення прав необхідно закрити незаконно відкритий розділ на спірний об`єкт нерухомості і тим відновити становище, яке існувало до моменту порушення її прав.

Таким чином, визнання недійсним та скасування рішення відповідача буде наслідком припинення права власності, а скасування рішення відповідного державного реєстратора буде підставою для закриття незаконно відкритого розділу. Тому, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде скасування відповідно рішення державного реєстратора, а також документу на підставі якого було проведено відповідну реєстраційну дію (т. 1 а.с. 1-10).

20 травня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від селищного голови Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області - Даніша С.П., в якому останній просив у задоволенні позову відмовити (т. 2 а.с. 1-5).

На обґрунтування відзиву зазначав, що 13.02.2023 року Коцюбинська селищна рада прийняла в комунальну власність територіальної громади житловий будинок (барак) у АДРЕСА_1 , що не увійшов до статутного капіталу ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція». Через те, що дане рішення Коцюбинської селищної ради, було прийнято після винесення Ірпінським міським судом рішення від 02.08.2022 року за позовом ОСОБА_1 у справі № 367/7905/18, яке в подальшому було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 09.03.2023 року.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 09.03.2023 року колегія суддів постановила, що ОСОБА_1 не довела в суді, що будинок за адресою АДРЕСА_1 є її власністю та є частиною належного їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2017 року, майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:015:0005, 12.05.2017 року між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 було укладено договори купівлі-продажу будівель та споруд, відносно яких остання набула права власності на нерухоме майно.

Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Київській областях протягом 2019-2022 років своїми листами неодноразово зверталося до Коцюбинської селищної ради про прийняття в комунальну власність житлового будинку у АДРЕСА_1 , який не увійшов до статутного капіталу ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник «Теплозвукоізоляція»), але залишився у нього на балансі та включення зазначеного питання на розгляд сесії Коцюбинської селищної ради, відповідно до наданого Технічного паспорта від 20.11.1970 року.

В частині даного будинку, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2005 року у справі № 2-1447/05 за ОСОБА_2 визнано право на проживання в будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області її зареєструвати в зазначеному будинку, що в свою чергу підтверджує той факт, що він знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та не є частиною офісно-складських приміщень майнового комплексу, який належить ОСОБА_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.01.2006 року у справі №2-217/2006, визнано за ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право користуватися будинком по АДРЕСА_1 . Дане рішення в законному порядку ОСОБА_1 не оскаржувалися та набрали законної сили.

Крім того, згідно наданої інформації від арбітражного керуючого ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», яка підтверджена листом від 10.02.2021 року № 02-06/202 зазначено, що вказаний будинок знаходиться на балансі ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та не увійшов до статутного капіталу, має інвентаризаційний номер 222729.3.ААБАГВ366 жб-барак №з/п 12, інв. №011522, адреса АДРЕСА_1 .

Вказане також підтверджується актом проведення перевірки державного майна, яке під час приватизації не увійшло до статутних капіталів ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та протоколом засідання інвентаризаційної комісії про проведення інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутного капіталу ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Також, листом Регіонального відділення фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 22.04.2019 року №47-06-1963 підтверджено, що під час приватизації ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція» житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 включено до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

Зокрема, відповідно до запиту в порядку ст.ст.36,93 КПК України у кримінальному провадженні № 0002072 від 12.09.2022 року зобов`язано Коцюбинську селищну раду забезпечити невідкладне проведення обстеження об`єкту нерухомого майна - житлового будинку - бараку в АДРЕСА_1 з метою прийняття даного будинку в комунальну власність.

Відповідно до акту приймання - передачі, який затверджений рішенням сесії Коцюбинської селищної ради від 22.03.2023 року № 433-27-ІХ, Коцюбинська селищна рада прийняла в комунальну власність будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 293,5 кв.м. Коцюбинська селищна рада діяла в рамках чинного законодавства України, оскільки, даний будинок під час приватизації ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція») було включено до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації станом на 01.02.1994 року та до моменту прийняття в комунальну власність територіальної громади Коцюбинської селищної ради перебував у державній власності.

Після прийняття в комунальну власність відповідно до листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 24.04.2023 року №47-08.02-1452, нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , було знято з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, у зв`язку із прийняттям управлінського рішення, а саме передачею в комунальну власність.

Розглянувши технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розроблений ТОВ «Підприємство Агрофон», з метою державної реєстрації права комунальної власності Коцюбинської селищної територіальної громади на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , керуючись статтею 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07 2021 року № 69, статтями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», частиною 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради було прийнято рішення внести до Реєстру будівельної діяльності відомості про адресу об`єкта нерухомого майна - житловий будинок, що належить до комунальної власності Коцюбинської територіальної громади, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та зареєструвати право комунальної власності Коцюбинської селищної територіальної громади на житловий будинок.

Витягом з державного реєстру речових прав підтверджено, що даний будинок зареєстровано за Коцюбинською селищною радою, , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 080.

Рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 21.12.2023 року було здійснено виділ майна згідно до розроблених технічних паспортів та поділено будинок на дві частини загальними площами 172,9 кв.м та 120,6 кв.м.

Оскільки, рішенням Коцюбинської селищної ради від 13.02.2023 року № 395-26-ХІ про прийняття в комунальну власність даного будинку було прийнято й рішення щодо передачі в оперативне управління комунальному підприємству Житлово-комунального управління «Комунальник», 19.11.2023 року представниками балансоутримувача було здійснено огляд даного приміщення, про що складено відповідний акт та встановлено, що в даному приміщенні знаходиться рухоме майно ОСОБА_8 .

Листами Коцюбинської селищної ради від 13.11.2023 року №1334/01.29 та від 03.01.2024 року № 07/01.29 було направлено вимогу до ОСОБА_8 щодо усунення перешкод у здійсненні Коцюбинською селищною радою права користуватися та розпоряджатися своїм майном та звільнити дане приміщення і не перешкоджати законному власнику вільно ним розпоряджатися.

ОСОБА_1 незаконно займає зазначене житлове приміщення, яке знаходиться у власності територіальної громади селища Коцюбинське (т. 2 а.с. 1-5).

12.09.2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Столяр О.І. надійшла відповідь на відзив, в якій остання підтримувала позовні вимоги в повному обсязі (т. 2 а.с. 166-178).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа: регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсними рішення селищної ради та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області № 395-26-ІХ від 13 лютого 2023 року про прийняття у комунальну власність будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, Герасимчук А.П. № 68565260 від 24 липня 2023 року про державну реєстрацію права власності за Коцюбинською селищною радою Бучанського району Київської області на житловий будинок, загальною площею 293,5 кв м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн за позовну заяву та 605,60 грн за заяву про забезпечення позову (т. 3 а.с. 198-199, 201-215).

Не погодившись з рішенням міського суду, 29 серпня 2025 року керівник Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області Даніш С.П. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 3 а.с. 224-229).

На обґрунтування скарги зазначав, що 13.02.2023 року Коцюбинська селищна рада прийняла в комунальну власність територіальної громади житловий будинок (барак) у АДРЕСА_1 , що не увійшов до статутного капіталу ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».Дане рішення Коцюбинської селищної ради, було прийнято після винесення Ірпінським міським судом рішення від 02.08.2022 року за позовом ОСОБА_1 у справі №367/7905/18, яке в подальшому було оскаржено та Постановою Київського апеляційного суду від 09.03.2023 року дане рішення скасовано та ухвалено по справі нове.

Згідно Постанови Київського апеляційного суду від 09.03.2023 року колегія судів встановила, що ОСОБА_1 не довела в суді, що будинок за адресою АДРЕСА_1 є її власністю та є частиною належного їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2017 року, майнового комплексу за адресою, АДРЕСА_1 .

Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях протягом 2019-2022 років своїми листами неодноразово зверталося до Коцюбинської селищної ради про прийняття в комунальну власність житлового будинку у АДРЕСА_1 , який не увійшов до статутного капіталу ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція»), але залишився у нього на балансі та включити зазначене питання на розгляд сесії Коцюбинської селищної ради, відповідно до наданого Технічного паспорта від 20.11.1970 року.

В частині даного будинку, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2005 року у справі №2-1447/05 за ОСОБА_2 визнано право на проживання в будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області її зареєструвати в зазначеному будинку, що в свою чергу підтверджує той факт, що він знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та не є частиною офісно - складських приміщень майнового комплексу, який належить ОСОБА_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.01.2006 року у справі № 2- 217/2006, визнано за ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право користуватися будинком по АДРЕСА_1 .

Дані рішення в законному порядку ОСОБА_1 не оскаржувалися та набрали законної сили.

Крім того, згідно наданої інформації від арбітражного керуючого ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», яка підтверджена листом від 10.02.2021 року № 02-06/202 зазначено, що вказаний будинок знаходиться на балансі ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та не увійшов до статутного капіталу, має інвентаризаційний номер 222729.3.ААБАГВ366 жб-барак №з/п НОМЕР_1 , інв. №011522, адреса АДРЕСА_1 .Вказане також підтверджується актом проведення перевірки державного майна, яке під час приватизації не увійшло до статутних капіталів ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та протоколом засідання інвентаризаційної комісії про проведення інвентаризації державного майна, яке не увійшло до статутного капіталу ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Також, листом Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 22.04.2019 року №47-06-1963 підтверджено що під час приватизації ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція» житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 включено до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

Зокрема, відповідно до запиту в порядку ст.ст. 36,93 КПК України у кримінальному провадженні №0002072 від 12.09.2022 року зобов`язано Коцюбинську селищну раду забезпечити невідкладне проведення обстеження об`єкту нерухомого майна - житлового будинку - бараку в АДРЕСА_1 з метою прийняття даного будинку в комунальну власність.

Згідно листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 01.03.2023 року, яким проситьТОВ «Підприємство Агрофон» провести технічну інвентаризацію об`єкта житлового фонду, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , Коцюбинській селищній раді під час приймання - передачі зазначеного будинку та підписанні акту приймання передачі, надано новий технічний паспорт від 01.03.2023 року.

Частиною 6 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передбачено, що право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Відповідно до акту приймання - передачі, який затверджений рішенням сесії Коцюбинської селищної ради від 22.03.2023 року №433-27-ІХ, Коцюбинська селищна рада прийняла в комунальну власність будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 293,5 кв.м.

Враховуючи вищевикладене, просив звернути увагу, що Коцюбинська селищна рада діяла в рамках чинного законодавства України, оскільки даний будинок під час приватизації ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція») було включено до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації станом на 01.02.1994 року та до моменту прийняття в комунальну власність територіальної громади Коцюбинської селищної ради перебував у державній власності.

Після прийняття в комунальну власність відповідно до листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 24.04.2023 року №47-08.02-1452, нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , було знято з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, у зв`язку із прийняттям управлінського рішення, а саме передачею в комунальну власність.

Розглянувши технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розроблений ТОВ «Підприємство Агрофон», з метою державної реєстрації права комунальної власності Коцюбинської селищної територіальної громади на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , керуючись статтею 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07 2021 року №69, статтями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», частиною 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради було прийнято рішення внести до Реєстру будівельної діяльності відомості про адресу об`єкта нерухомого майна - житловий будинок, що належить до комунальної власності Коцюбинської територіальної громади, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та зареєструвати право комунальної власності Коцюбинської селищної територіальної громади на житловий будинок.

Витягом з державного реєстру речових прав підтверджено, що даний будинок зареєстровано за Коцюбинською селищною радою, , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 080.

Рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 21.12.2023 року № 231 було здійснено виділ майна згідно до розроблених технічних паспортів та поділено будинок на дві частини загальними площами 172,9 кв.м та 120,6 кв.м.

Оскільки Рішенням Коцюбинської селищної ради від 13.02.2023 року №395-26-ХІ про прийняття в комунальну власність даного будинку було прийнято й рішення щодо передачі в оперативне управління комунальному підприємству Житлово-комунального управління «Комунальник», 19.11.2023 року представниками балансоутримувача було здійснено огляд даного приміщення, про що складено відповідний акт та встановлено, що в даному приміщенні знаходиться рухоме майно ОСОБА_1 .

Листами Коцюбинської селищної ради від 13.11.2023 року №1334/01.29 та від 03.01.2024 року №07/01.29 було направлено вимогу до ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у здійсненні Коцюбинською селищною радою права користуватися та розпоряджатися своїм майном та звільнити дане приміщення і не перешкоджати законному власнику вільно ним розпоряджатися.

Вказував, що незаконне займання ОСОБА_1 зазначеного житлового приміщення, яке знаходиться у власності територіальної громади селища Коцюбинське, порушує вимоги статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», перешкоджає ефективному використанню та розпорядженню вищезазначеним об`єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади селища Коцюбинське, тобто Коцюбинська селищна рада позбавлена права самостійно на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй на праві власності майном.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача (т. 3 а.с. 224-229).

Не погодившись з рішенням міського суду, 29 серпня 2025 року заступник керівника Київської обласної прокуратури Таможня О.О. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 4 а.с. 1-14).

На обґрунтування скарги зазначала, що за дійсними обставинами цієї справи під час приватизації у 1994 році Білицького орендного підприємства «Теплозвукоізоляція» шляхом викупу цілісного майнового комплексу підприємства організацією орендарів відповідно до договору купівлі-продажу від 20.05.1994 № 44, до переліку державного майна, що не підлягало приватизації, та, відповідно, не передавалось до статутного капіталу новоутвореного ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», серед іншого, не увійшов житловий будинок - барак (інв. № 011522) за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва АДРЕСА_3 .

Зазначений об`єкт нерухомого майна залишився у власності держави та був переданий на баланс ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» до вирішення питання уповноваженим органом управління про його подальшу передачу до комунальної власності як об`єкта житлового фонду, уповноваженим органом управління яким від імені держави визначено Регіональне відділення.

Указана інформація також підтверджується даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності, а саме витягом з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, згідно якого на балансі ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (вул. Будівельна (Пономарьова), 7 в селищі Коцюбинське Київської області), серед іншого, обліковувалося до 2023 року наступне державне майно: класифікація, код згідно з Реєстром, назва та інвентарний номер структурного компонента/об`єкта-1110.1, 292729.3.ААБАГВ366 жб - барак № з/п 12 інв. № 011522, адреса - АДРЕСА_1.

Проте, оскаржуваним судовим рішенням суд фактично стверджує, що збудоване у 1962 році та існуюче до березня 2023 року державне (згідно з даними Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств з інвентарним номером структурного компонента/об`єкта - 1110.1, 292729.3.ААБАГВ366), а після його передачі за актом від 02.03.2023 року комунальне майно - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично є частиною вказаних вище офісно-складських приміщень (літ. Г) що начебто передавались державою до статутного капіталу новоутвореного в ході приватизації товариства, та які станом на момент розгляду справи належать ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. за реєстровим № 807.

Однак, слід зауважити, що зазначений житловий будинок, розташований за іншою адресою, ніж виробничо-складські приміщення, складовою частиною об`єкта нерухомого майна якого, у тому числі, є офісно-складські приміщення «Г». На відміну від виробничо-складських приміщень, які передавалися до статутного капіталу новоутвореного ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», останній увійшов до переліку державного майна, що не підлягало приватизації, і, відповідно, залишилось у власності держави та було передано на баланс ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» до вирішення питання уповноваженим органом управління - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області про подальшу його передачу як об`єкта державного житлового фонду до комунальної власності на виконання вимог чинного законодавства про приватизацію державного житлового фонду.

З`ясовано, що з метою реалізації конституційного права громадян на житло, Регіональне відділення неодноразово листами зверталося до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області з вимогою розглянути у встановленому законодавством порядку питання прийняття в комунальну власність житлового будинку (бараку) у АДРЕСА_1 , та включення зазначеного питання на розгляд сесії Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області.

Як вбачається з відповіді Коцюбинської селищної ради від 29.09.2022 з додатками, наданої на запит окружної прокуратури, рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 29.07.2014 за № 74, саме на підставі звернення ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» від 07.07.2014, з метою обстеження технічного стану житлових будинків по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , які пропонується прийняти у комунальну власність територіальної громади сел. Коцюбинське, утворено відповідну комісію, до складу якої увійшли представники селищної ради та представники ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Згідно вказаного листа ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» ініціювало питання перед Коцюбинською селищною радою щодо прийняття у власність територіальної громади житлових будинків, в тому числі, по

АДРЕСА_1 , який перебував на балансі і обслуговуванні товариства та знаходився у власності держави в особі Регіонального відділення ФДМУ по Київській області.

У подальшому, рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради за № 140 внесено зміни до складу вищевказаної комісії та на підставі рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.2019 № 286-22^Ш житловий будинок по АДРЕСА_4 прийнято в комунальну власність, а житловий будинок по АДРЕСА_1 залишився у державній власності до 2023 року.

На підставі звернення Регіонального відділення щодо передачі в комунальну власність державного майна від 20.12.2022 № 47-0801-3097, Коцюбинською селищною радою прийнято рішення № 395-26-ІХ «Про прийняття в комунальну власність будинку за адресою АДРЕСА_1 », яке є предметом оскарження у даній справі.

Актом приймання-передачі житлового будинку від 02.03.2023 комісія у складі представників селищної ради та представників Регіонального відділення здійснила передачу з державної власності та прийняття у комунальну власність вищевказаного житлового будинку. Акт комісії затверджено рішенням Коцюбинської селищної ради від 22.03.2023 № 433-27-ІХ та на підставі вказаних документів 24.07.2023 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право комунальної власності органу місцевого самоврядування на цей житловий будинок.

Таким чином, спірне нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 як об`єкт нерухомого майна державної власності, увідповідності до вимог Законів України «Про управління об`єктами державної власності», «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», «Про місцеве самоврядування в Україні», а також Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891, передано органом управління (Регіональним відділенням) у комунальну власність територіальної громади селища Коцюбинське, а оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування про прийняття об`єкта у комунальну власність та подальша реєстрація права комунальної власності на нього є законними.

Так, судом не враховано, що відповідно до ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Разом з тим, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Отримані у ході застосування повноважень, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», приватизаційні матеріали Білицького орендного підприємства «Теплозвукоізоляція», у тому числі перелік майна («Підтвердження власності»), переданого до статутного фонду ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», правонаступником якого є ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», достовірно засвідчують, що у власність організації орендарів Білицького орендного підприємства «Теплозвукоізоляція» згідно договору купівлі-продажу від 20.05.1994 № 44 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області передало 14 об`єктів нерухомого майна, з чітким відображенням індивідуальних інвентарних номерів об`єктів, серед яких об`єкт «офісно-складські приміщення «літера Г» - відсутній, так само як і не міститься відомостей щодо передачі у приватну власність товариства об`єкта нерухомого майна під назвою житловий будинок, (барак), розташований за адресою АДРЕСА_1 , з інвентарним номером 011522.

Окрім цього, такий об`єкт відсутній і серед переліку будівель і споруд по АДРЕСА_2 , що належать підприємству на підставі свідоцтва про право власності від 14.07.1994 № 35 ВП.

Більше того, зібрані за цим фактом матеріали вказують на відсутність такого об`єкта нерухомого майна, як офісно-складські приміщення «літера Г» за адресою розташування: АДРЕСА_1 до прийняття виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради рішень від 28.11.2006 № 132/12 та від 30.10.2012 № 160.

Натомість, рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 30.10.2012 № 160, на підставі якого ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 13.12.2012, за своїм змістом та суттю є документом, що лише оформлює набуте право (процедурним правопосвідчувальним документом), але не є документом, на підставі якого це право виникає (правоустановлюючим документом), оскільки у даному випадку за товариством могло бути офіційно оформлене право власності лише на майно, набуте внаслідок приватизації Білицького орендного підприємства «Теплозвукоізоляція», отримане на підставі відповідного договору купівлі-продажу державного майна та акту приймання-передачі цього нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду закритого акціонерного товариства.

За дійсними обставинами справи № 367/2057/24 та зібраними у справі доказами, право держави на спірний об`єкт нерухомого майна у передбачений законом спосіб не припинялось та з володіння держави в особі Регіонального відділення даний об`єкт державної власності у незаконний спосіб не вибував, а самостійно був переданий на баланс товариства органом приватизації, та щодо нього в подальшому уповноваженим органом управління прийнято управлінське рішення про його передачу в комунальну власність як об`єкта житлового фонду, а Коцюбинською селищною радою прийнято рішення про його прийняття в комунальну власність.

Тобто, спірний будинок був державним майном та лише знаходився у тимчасовому користуванні ПрАТ «Теплозвукоізоляція» і ніяким чином не міг бути предметом договору купівлі-продажу від 04.05.2017 між ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» як Продавцем, від імені якого на підставі ухвалиГосподарського суду Київської області від 28.04.2014 у справі № Б8/180-10 діяв керуючий санацією - арбітражний керуючий Лахненко Є.М. та громадянином України ОСОБА_7 як Покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук І.В. за реєстровим № 413 згідно з яким до Покупця перейшло право власності на Комплекс будівель та споруд заводу, право на які згодом (через 8 днів) набула право власності позивач - ОСОБА_1 .

При цьому, судом першої інстанції взагалі не з`ясовувалося питання законності набуття права власності ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на комплекс будівель та споруд з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 22109 за ланцюгом правочинів щодо цього майна, починаючи з приватизаційної процедури, а стверджувалося як константа, що на цей об`єкт нерухомості, складовою частиною якого є офісно-складські приміщення (літера Г), усі ці суб`єкти рестроспективно мали та мають законне право.

Серед іншого судом першої інстанції також проігноровано, що ще ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2010 порушено справу про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2014 призначено керуючим санацією ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» арбітражного керуючого Лахненка Є.М., а ухвалою від 28.11.2014 затверджено план санації підприємства - боржника, який, зокрема, містить розділ про об`єкти державної власності, що не увійшли до статутного фонду товариства в процесі приватизації та знаходяться на балансі підприємства, серед яких відмічено об`єкт нерухомого майна - барак по АДРЕСА_1 з інвентарним номером 011522, що у свою чергу є належним підтвердженням існування такого об`єкту нерухомості та поінформованість про нього.

Більше того, у цій банкрутній справі досліджувалося також і питання законності укладення договорів купівлі-продажу між акціонерним товариством та ОСОБА_7 стосовно комплексу будівель заводу та земельних ділянок під ним, укладених у ході процедури санації акціонерного товариства, за результатами чого господарські суди дійшли висновків про те, що реалізація майна боржника в процедурі санації відбулася з порушенням вимог Закону по банкрутство від 22.12.2011 № 4212^1 в редакції від 19.01.2013, якими врегульовано порядок виключно конкурентного продажу майна боржника під час провадження у справі про банкрутство (у вигляді проведення аукціону), чим встановлено грубі порушення інтересів боржника, про що викладено відповідні висновки в ухвалі Господарського суду Київської області від 10.10.2018, залишеній в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 та постановою Верховного Суду від 14.05.2020 й зобов`язано арбітражного керуючого виконати план санації у відповідності до вимог Закону № 4212^1 та здійснити відповідні заходи, які, зокрема, передбачають повернення всього майна, що незаконно вибуло із власності товариства.

Отже, в дійсності для державної реєстрації права власності товариства на офісно-складські приміщення (літера Г) та видачі в цій частині свідоцтва про право власності надавались документи, що не відповідають вимогам ст.ст. 18, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відтак товариство не мало законних підстав для реєстрації права власності на нього та видачі виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 13.12.2012, подальшого внесення на його підставі відомостей до Реєстру прав власності на нерухоме майно в складі будівель і споруд з реєстраційним номером майна 17364743, номер запису: 179 в книзі: 3-100, а також їх наступного відчуження згідно правової доктрини nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet - ніхто не може передати більше прав, ніж має сам (наприклад, постанова Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 903/255/23).

Відтак, зібраними у справі доказами підтверджується той факт, що законним власником бараку з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 080, є саме Коцюбинська селищна рада Бучанського району Київської області, а ОСОБА_1 права на цей житловий об`єкт не має.

Судом проігноровано, що спірний об`єкт нерухомості збудовано та введено в експлуатацію у 1962 році, про що свідчить долучений до матеріалів справи технічний паспорт від 20.11.1970 на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 , який є належним доказом засвідчення факту існування спірного об`єкта нерухомості й містить його технічні характеристики саме як житлового будинку.

Судом на підтвердження відсутності такої документації здійснено посилання на надані до матеріалів справи адвокатом позивача відповіді, зокрема КП КОР «Північне БТІ» від червня 2016 року та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради від№ 2802/1, при оцінці яких здійснено аналіз не повного їх тексту, а певні речення вирвано з контексту. До прикладу, у відповіді КП КОР «Північне БТІ» зроблено припущення про можливе знищення такої архівної (інвентаризаційної) справи на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_1 в результаті пожежі у 2004 році. Так само невірно оцінено й відповідь Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради від 28.02.2024 № 2802/1, у якій стверджується про те, що в останньої відсутня будь-яка інформація щодо видачі дозвільних документів на об`єкти будівництва раніше прийняття Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011.

Враховуючи те, що спірний об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з інвентаризаційним номером 011522, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно даних інвентаризаційного опису державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», як уже зазначалося вище, збудований у 1962 році, речові права на таке майно виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не підлягали обов`язковій державній реєстрації.

Таким чином, відсутність державної реєстрації права державної власності на спірне майно не свідчить про відсутність такого права у держави в особі Регіонального відділення, оскільки на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало його обов`язкової реєстрації.

Наданим до суду витягом з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, згідно якого на балансі ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» по вул. Бакала (Жовтнева), 58 в селищі Коцюбинське Київської області, серед іншого, обліковується наступне державне майно: класифікація, код згідно з Реєстром, назва та інвентарний номер структурного компонента/об`єкта - 1110.1, 292729.3.ААБАГВ366 жб - барак № з/п 12 інв.№ 011522, юридична адреса - АДРЕСА_1, вартість згідно інвентаризації/акта оцінки - 50 тис. грн, дата останньої індексації/дата інвентаризації - 01.01.1996/04.12.2020, достовірно підтверджено, що вищевказане державне майно, до моменту вибуття у комунальну власність, було зареєстровано в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності, право державної власності на цей об`єкт в установленому законом порядку ніколи не припинялось (до березня 2023 року), а саме майно було передано у законне тимчасове відання товариства.

Враховуючи відсутність будь-яких договірних відносин між уповноваженим державним органом та акціонерним товариством з приводу відчуження спірного нерухомого майна у приватну власність останнього, даний об`єкт нерухомого майна перебував у володінні його законного власника - держави до моменту прийняття уповноваженим органом управління державним майном рішення про його передачу у комунальну власність та прийняття рішення Коцюбинською селищною радою про прийняття у комунальну власність.

Судове рішення взагалі не містить викладу результатів оцінки та мотивів неврахування низки доказів щодо невходження спірного об`єкта нерухомості до належного ОСОБА_1 майна, оскільки не могло бути переданим у приватну власність підприємства в комплексі з іншим майном чи бути його частиною, а базується рішення виключно на окремих твердженнях висновку будівельно- технічної та земельно-технічної експертизи № 329/02.2024 від 14.02.2024, без дослідження цього висновку в цілому.

До прикладу, навіть експерт у п. 2 висновку зазначає, що визначити просторові координати всієї будівлі, в якій розташовані офісно-складські приміщення (літера «Г» ) загальною площею 565,3 кв.м, не вбачається за можливе через демонтаж та зміни частин приміщень і незабезпечення доступу до деяких з них. Більше того, на сторінці 40 висновку з посиланням на дані картографічного сервісу Google Планета Земля (Googlr Earth) з липня 2005 до квітня 2022 року зазначено наступне: «прибудова (літ. «г») яка складається із: цеху №5 (площею 41,7 кв.м) та коридору № 6 (площею 13,0 кв.м) - групи приміщень №3, яка входить до загальної площі офісно-складських приміщень (літ. «Г»), що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:015:0005, площею 1,6221 га за адресою: АДРЕСА_2 на момент укладення вищезазначених договорів купівлі-продажу (нерухомого майна від 12.05.2017 та земельної ділянки від 12.05.2017), була демонтована, тому можна стверджувати, що загальна площа офісно-складських приміщень (літ. «Г») на момент укладення договору не могла становити 565.3 кв.м...».

Однак при ухваленні рішення усі встановлені експертом обставини судом враховані та належним чином оцінені не були.

Під час дослідження наведеного вище висновку експерта суд залишив поза увагою, що на дослідження експерту позивачкою було подано лише документи, що виникли та були сформовані після приватизації державного майна в ході приватизаційної процедури ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», правонаступником якого є ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція». Однак, технічний паспорт спірного будинку, розташованого у АДРЕСА_1 від 20.11.1970, а також інші документи, які свідчать про його існування, як окремого, віддільного від офісно-складських приміщень «літера Г» об`єкта експерту не надавалися.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції під час розгляду справи не вжив усіх необхідних заходів для виконання завдання цивільного судочинства, визначеного у статті 2 ЦПК України не надав оцінку всім зібраним доказам як окремо, так і в сукупності, чим порушив вимоги ст. 89 ЦПК України.

Зазначала, що апеляційна скарга прокурора спрямована на задоволення суспільної потреби у захисті майнових інтересів територіальної громади та держави, з метою поновлення порушеного права щодо ефективного та раціонального використання майна, що перебуває у власності територіальної громади. Правовідносини, пов`язані з використанням та розпорядженням об`єктами нерухомого майна комунальної власності становлять суспільний інтерес, а загроза скасування права комунальної власності на майно, такому інтересу не відповідає і порушує права та інтереси територіальної громади в особі Ради.

Враховуючи вищенаведене, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді (т. 4 а.с. 1-14).

07 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Столяр О.І., в якому остання просила апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т. 4 а.с 173-184).

13 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Столяр О.І., в якому остання просила апеляційну скаргу Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області залишити без задоволення (т. 4 а.с. 195-201).

Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року задоволено клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. Залучено до участі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (т. 4 а.с. 239).

11 листопада 2025 року надійшла заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 про приєднання до апеляційної скарги Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області (т. 4 а.с. 217-225).

У судовому засіданні прокурор Харенко О.О., представник Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області - Погонець О.В., представник регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях - Зікрата М.М., третя особа ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити. Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Столяр О.І. заперечувала проти доводів скарг і просила залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені на зазначені ними адреси, тобто належним чином, про що у справі є докази. Позивач ОСОБА_1 була сповіщена повідомленням її представника - адвоката Столяр О.І. під письмову розписку. Факт належного повідомлення позивача ОСОБА_1 її представник - адвокат Столяр О.І. підтвердила в суді про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах якої діє Володько Г.В. були сповіщені поштовим повідомленням завчасно (т. 4 а.с. 188-194, 205-207, 240-247 т. 5 а.с. 1-8, 10-19).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Щодо участі прокурора та залучення третіх осіб по справі на стадії апеляційного розгляду.

В суді першої інстанції прокурор посилався на неналежний захист інтересів держави та територіальної громади уповноваженим органом - Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, зазначивши серед іншого звернення мешканців територіальної громади, зокрема, громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , порушення прав неповнолітньої дитини ОСОБА_6 на проживання у житловому будинку (т. 3 а.с. 1-25)

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2024 року відмовлено прокурору в задоволенні заяви про вступ у справу та залучення третіх осіб (ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 ), із зазначенням, що ухвала оскарженню не підлягає (т. 3 а.с. 128-132)

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2025 року відмовленов задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , неповнолітньої ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 про залучення до участі у справи як третіх осіб (т. 3 а.с. 175-177).

Київський обласний прокурор подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, пославшись на неналежний захист інтересів держави та територіальної громади уповноваженим органом - Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області.

У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює компетентний орган; у разі відсутності такого органу.

При цьому поняття «компетентний орган» у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 липня 2021 року

у справі № 911/2169/20 констатувала, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII, має застосовуватися з урахуванням приписів абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого правила частини другої статті 19 Конституції України незазначення у законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не потрібно розуміти як таке, що розширює визначені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цей висновок підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21.

Отже, Великою Палатою Верховного Суду визначено два критерії, за умови існування яких не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави, а саме: 1) представництво інтересів держави в особі державних компаній; 2) позивач не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень.

У постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 520/8065/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що прокурор має повноваження на представництво інтересів держави в особі НАН України щодо об`єктів державної власності, поширивши дію свого правового висновку також на відносини щодо земельної ділянки, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 909/835/18, від 13 грудня 2022 року у справі № 927/682/20 про те, що НАН України не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, бездіяльність якого могла би бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

У постанові від 10 грудня 2025 року у справі № 344/12305/18 (провадження № 14-66цс25) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що постановою від 10 квітня 2024 року у справі № 520/8065/19 Велика Палата Верховного Суду фактично розширила сферу застосування власного правового висновку, не обмеживши його чітко визначеними об`єктами права державної власності (як-от: спорудами чи будівлями), такий висновок, викладений у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 520/8065/19, не може автоматично поширюватися на земельні ділянки, оскільки земельні правовідносини мають особливий правовий режим, визначений ЗК України.

Обґрунтовуючи заяву про вступ у справу на стадії апеляційного розгляду справи треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , неповнолітня ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 посилались на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2005 року у справі № 2-1447/05 та рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2006 року у справі № 2-217/2006, яким визнано за ОСОБА_2 право на проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області зареєструвати ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Зобов`язано Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області зареєструвати ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 . Оскільки вказані судові рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2005 року у справі № 2-1447/05 та Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2006 року у справі № 2-217/2006 набрали законної сили та з 16 травня 2006 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 .. ОСОБА_3 , були зареєстровані за місцем проживання у вказаному житловому будинку, а неповнолітня ОСОБА_6 була зареєстрована у вказаному житловому будинку з народження за місцем реєстрації і проживання її матері ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав представництва прокурором інтересів держави та територіальної громади в суді у цій справі. Оскільки оскаржуване судове рішення районного суду безпосередньо впливає на реалізацію житлових правОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 , як осіб набувших право і зареєстрованих за єдиним місце проживання на підставі набравших законної силі рішень суду,ухвалою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року задоволено клопотання та залучено до участі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (т. 4 а.с. 239).

Щодо вирішення спору по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на кожний об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва під час проведення державної реєстрації права власності на них вперше та на (кожний об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості під час проведення державної реєстрації спеціального майнового права на них вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер відповідному об`єкту.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових грав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Судом встановлено, що рішенням № 395-26-ІХ від 13 лютого 2023 року Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області прийнято безоплатно в комунальну власність територіальної громади селища Коцюбинське житловий будинок (барак) у АДРЕСА_1 , який не увійшов до статутного капіталу ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція») разом із зовнішніми мережами тепло-, водопостачання та водовідведення. Вказане рішення було прийнято на виконання звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській, Черкаській та Чернігівській областях щодо передачі в комунальну власність державного майна від 20.12.2022 року №47-0801-3097, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 року «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій», Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 340120506 від 24.07.2023 нерухоме майно за реєстраційним номером 080, закінчений будівництвом об`єкт, приміщення, загальною площею 293,5кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності, що було зареєстровано 20.07.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області Герасимчук А.П. належить Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області, .

З витягу про державну реєстрацію прав КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» № 36705672 від 13.12.2012 будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта 17364743), за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису 179 в книзі 3-100 є приватною власністю Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 13.12.2012, видане на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 160 від 30.10.2012 року.

Згідно даних інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 , зокрема свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2006р. (тип об`єкта: будівлі та споруди, адреса: АДРЕСА_2 , власником якого є Закрите акціонерне товариство «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», вбачається, що до складу будівель та споруд входили: гаражні бокси-прохідна, «А», загальною площею 378,7 кв.м.; цех «Б», загальною площею 1 343,1 кв.м.; офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565,3 кв.м.; побутові приміщення «Ж», загальною площею 167,3 кв.м.; трансформаторна підстанція «В», загальною площею 34,1 кв.м.; котельня «З», загальною площею 215,3 кв.м.; водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв.м.; артезіанська свердловина «К», загальною площею 25,8 кв.м.; сарай «Л»; сарай «М»; вбиральня «С»; альтанка «Т»; гараж «Ч»; огорожа 1-3; пожежний резервуар 4.

Згідно договору купівлі-продажу будівель і споруд, укладеного 04 травня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» , , що перебуває в стадії санації згідно рішення Господарського суду Київської області від 26.06.2013 по справі «8/180-10, від імені якого на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 28.04.2014 по справі № Б8/180-10 діє керуючий санацією - арбітражний керуючий Лахненко Євгеній Миколайович (продавець) та ОСОБА_7 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 413 продавець продав (передав) належні йому на праві приватної власності будівлі і споруди, а покупець купив (прийняв) у приватну власність будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та сплачує за них грошову суму у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 3 договору до складу будівель і споруд, що відчужуються за даним договором належать: гаражні бокси-прохідна «А», загальною площею 378,7 кв.м.; цех «Б», загальною площею 1343,1 кв.м.; офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565,3 кв.м.; побутові приміщення «Ж», загальною площею 167,3 кв.м.; трансформаторна підстанція «В», загальною площею 34,1 кв.м.; котельня «З», загальною площею 215,3 кв.м.; водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв.м.; артезіанська свердловина «К», загальною площею 25,8 кв.м.; сарай «Л»; сарай «М»; вбиральня «С»; альтанка «Т»; гараж «Ч»; огорожа №1-3; пожежний резервуар № 4.

Згідно п. 4. Договору будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці площею 1,6221 (одна ціла шість тисяч двісті двадцять одна десятитисячна) га, наданої для обслуговування виробничої бази, кадастровий номер - :01:015:0005, що належить продавцеві на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ №439179, виданого Коцюбинською селищною радою 18.12.2012 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00070 від 18.12.2012.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 04 травня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» , , що перебуває в стадії санації згідно рішення Господарського суду Київської області від 26.06.2013 по справі «8/180-10, від імені якого на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 28.04.2014 по справі № Б8/180-10 діє керуючий санацією - арбітражний керуючий Лахненко Євгеній Миколайович (продавець) та ОСОБА_7 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 414 продавець передав (продав) належну йому на праві приватної власності земельної ділянки у власність покупця, а покупець прийняв (купив) у приватну власність земельну ділянку, площею 1,6221 (одна ціла шість тисяч двісті двадцять одна десятитисячна) га, у тому числі за земельними угіддями (гектарів): землі промисловості - 1,6221; цільове призначення - для обслуговування виробничої бази; кадастровий номер - :01:015:0005, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та сплачує за неї грошову суму у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 1.2. даного договору право приватної власності продавця на земельну ділянку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ №439179, виданого Коцюбинською селищною радою 18.12.2012 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00070 від 18.12.2012.

Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 12 травня 2017 року між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 807 продавець продає та передає у власність, а покупець купує та приймає у власність належне продавцю наступне нерухоме майно: будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 1.3 договору опис нерухомого майна: гаражні бокси-прохідна «А», загальною площею 378,7 кв.м.; цех «Б», загальною площею 1343,1 кв.м.; офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565,3 кв.м.; побутові приміщення «Ж», загальною площею 167,3 кв.м.; трансформаторна підстанція «В», загальною площею 34,1 кв.м.; котельня «З», загальною площею 215,3 кв.м.; водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв.м.; артезіанська свердловина «К», загальною площею 25,8 кв.м.; сарай «Л»; сарай «М»; вбиральня «С»; альтанка «Т»; гараж «Ч»; огорожа №1-3; пожежний резервуар № 4.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 12 травня 2017 року між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 803 продавець продав та передав у власність покупцю, а покупець купив та прийняв у власність, належну продавцю на праві власності земельну ділянку, площею 1,6221 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:015:0005, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування виробничої бази.

Згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 361104203 від 08.01.2024 року вбачається, що: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:015:0005, площею 1,6221га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування виробничої бази, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 109), на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 803 від 12.05.2017 року, з 04.05.2017 року її власником був ОСОБА_7 , згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 414 від 04.05.2017 року. Виробничо-складські приміщення, об`єкт житлової нерухомості: ні, загальна площа1217,7кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 109), за адресою: АДРЕСА_2 , будинок, кадастровий номер: :01:015:0005, реєстраційний номер: 109, складові частини об`єкта нерухомого майна: адмінкорпус, А, загальна площа: 1011,5 кв.м.; ТП, В, загальна площа: 34,1 кв.м.; офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565,3 кв.м.; цех «Б», загальною площею 228,3 кв.м.; виробничо-складські приміщення, Д-Д4, загальна площа: 3747,4 кв.м.; водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв.м.; артсвердловина «К», загальною площею 25,8 кв.м.; склад, Ш, загальна площа: 1818,3 кв.м.; вбиральня «С»; сарай «Л»; навіс, У; навіс, Я; навіс, Щ; огорожа № 1-3 на праві приватної власності з 24.02.2021 року належать ОСОБА_1 (документи подані для державної реєстрації: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС96, виданий 12.02.2021, видавник: виконавчий комітет Ірпінської міської ради, документ отримано з ЄРД; договір купівлі-продажу, серія та номер: 807, виданий 12.05.2017, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко В.В.; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС53, видавник: виконавчий комітет Ірпінської міської ради, документ отримано з ЄРД; технічний паспорт, серія та номер: 14/21, виданий 25.05.2021, видавник: ПП "ГЕО"; технічний паспорт, серія та номер: 14/21, виданий 25.01.2021, видавник: ПП "ГЕО"; з 12.05.2017 року зазначений об`єкт належав ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу, нерухомого майна, серія та номер: 807, виданий 12.05.2017, видавник: Авдієнко Віталій Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; з 04.05.2017 року зазначений об`єкт належав ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу, будівель і споруд, серія та номер: 413, виданий 04.05.2017, видавник: Іщук І.В., приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області.

Згідно технічного паспорту будинку квартирного типу по АДРЕСА_1 від 01.03.2023, виготовленого ТОВ «Підприємство АГРОФОН», замовник: Регіональне відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, вбачається, що житловий будинок «А» з квартирами АДРЕСА_5 , а саме: № 1 загальною площею 172,9кв.м., № 2 загальною площею 20,7кв.м., № 3 загальною площею 37,2кв.м., № 4 загальною площею 17,4кв.м., № 5, загальною площею 45,3кв.м., - всього по будинку загальна площа 293,5кв.м.

Згідно даних Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 361104869 від 08.01.2024 року вбачається, що: житловий будинок (закінчений будівництвом об`єкт, реєстраційний номер об`єкту: 080) загальною площею 293,5, додаткові відомості: барак, за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області (документи, подані для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування щодо об`єкта речового права, серія та номер: 395-26-ІХ, виданий 13.02.2023, видавник; Коцюбинська селищна рада Бучанського району Київської області; рішення Фонду державного майна України про включення об`єкта речового права до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, серія та номер: 47.08.02-1452, виданий 24.04.2023, видавник: Фонд державного майна України).

Згідно акту проведення перевірки державного майна, яке під час приватизації не увійшло до статутних капіталів ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (період проведення перевірки на 01.06.2011р.) протоколу засідання інвентаризаційної комісії про проведення інвентаризації державного майна, яке не ввійшло до статутного фонду ЗАТ «БЗТ», листа від 10.02.2021 року № 02-06/202 арбітражного керуючого ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», вбачається, що вказаний будинок, АДРЕСА_1 знаходився на балансі ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та не увійшов до статутного капіталу, має інвентаризаційний номер 1122.1 292729.3.ААБАГВ366 жб-барак № з/п 12, інв. № 011522, адреса АДРЕСА_1 .

Згідно листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 22.04.2019 року № 47-06-1963 під час приватизації ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція» будинок за адресою АДРЕСА_1 включено до переліку, що не підлягають приватизації.

Згідно листів виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 13.11.2023 № 1334/01.29 та від 03.01.2024 № 07/01.29. вбачається, що відповідно до інформації наданої Фондом державного майна станом на 22.04.2019 року житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 рахується як такий, що не увійшов до статутного капіталу та залишився на балансі ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (правонаступник ПрАТ «Теплозвукоізоляція») та перебував у державній власності, органом управління якого було Регіональне відділення Фонду державного майна. Згідно до рішення Коцюбинської селищної ради від 13.02.2023 року № 395-26-ІХ вказане нерухоме майно, а саме житловий будинок (барак) було прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади селища Коцюбинське. Актом приймання передачі житлового будинку (бараку) у АДРЕСА_1 , який затверджений рішенням сесії Коцюбинської Селищної ради від 22.03.2023 року №433-27-ІХ та технічного паспорту переданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, в комунальну власність територіальної громади селища було прийнято житловий будинок (барак) 1962 року загальною площею 293,5 кв.м., з п`ятьма квартирами, а саме однокімнатною з масандрою загальна площа 172,9 кв.м. та кімнатами загальними площами 20,7 кв. м., 37,2 кв.м., 17,4 кв.м., 45,3 кв.м.

Згідно рішення № 231 від 21 грудня 2023 року виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради про державну реєстрацію права комунальної власності Коцюбинської селищної територіальної громади на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться в АДРЕСА_1 вирішено присвоїти об`єкту нерухомого майна - квартирі у житловому будинку (будинок садибного типу) загальною площею 172,9кв.м., який розташований на земельній ділянці комунальної власності Коцюбинської селищної територіальної громади, місце розташування: АДРЕСА_1 , адресу: АДРЕСА_6 .

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 05.01.2024 року по справі № 367/7905/18 рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 березня 2023 року скасовано, а справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції по якій ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.05.2024 року провадження зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у по даній цивільній справі №367/2057/24

Зі змісту постанови Верховного суду від 05.01.2024 року по справі № 367/7905/18 відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_10 є власником будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0005; відповідно до рішення сесії Коцюбинської селищної ради від 13 лютого 2023 року, житловий будинок (барак) № 58 був прийнятий безоплатно в комунальну власність територіальної громади сел. Коцюбинське Київської області та на нього зареєстроване право власності як на об`єкт нерухомого майна, а тому суди не встановили, хто є власником спірного приміщення та відповідно належним співвідповідачем по справі. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12 травня 2017 року ОСОБА_1 набула у власність нерухоме майно, а саме: гаражні бокси -прохідна «А», загальною площею 378,7 кв. м; цех «Б», загальною площею 1343,1 кв. м, офісно-складські приміщення «Г», загальною площею 565,3 кв. м; побутові приміщення «ж», загальною площею 167,3 кв. м; трансформаторна підстанція «В», загальною площею 34,1 кв. м; котельня «З», загальною площею 215,3 кв. м; водонапірна вежа «И», загальною площею 95,2 кв. м; артезіанська свердловина «К», загальною площею 25.8 кв. м; сарай «Л»; сарай «М»: вбиральня «С»; альтанка «Т»; гараж «Ч»; огорожа №1-3; пожежний резервуар №4. Частину офісно-складського приміщення під літерою «Г» зайняли відповідачі у справі та проживають у ньому, вважаючи його будинком АДРЕСА_1 , а також користуються земельною ділянкою кадастровий номер :01:015:0005, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована під зайнятими відповідачами приміщеннями.

Згідно відповіді КП «КОР «Північне БТІ» від 25 червня 2016 року на запит керуючого санацією ПАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» Лахненко Є. М. щодо реєстрації в якості об`єкта нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 , повідомлено, що станом на 24 червня 2016 року в архіві БТІ відсутня архівна (інвентаризаційна) справа на вказаний об`єкт, в зв`язку з чим інформація про реєстрацію відповідного об`єкту як нерухомого, відсутня.

Згідно довідки Управління ЖКГ «Біличі» від 20 липня 2017 року будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 на балансі УЖКГ «Біличі» не знаходяться.

Відповідно до відповіді Інспекції архітектурно - будівельного контролю Ірпінської міської ради від 28.02.2024 року за вих. № 2802/1 на адвокатський запит адвоката Столяр О.І. за вих. № 87 від 26.02.2024 року щодо надання інформації про об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено, що відповідно до реєстру будівельної діяльності, інформація про наявність будь-яких дозвільних документів на будівництво житлового будинку за вказаною адресою відсутня.

Обставини відсутності реєстрації об`єкту ( як житлового будинку чи іншого об`єкту нерухомого майна) АДРЕСА_1 як об`єкту нерухомого майна взагалі підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкті нерухомого майна № 100775411 від 19.10.2017 року, відповідно до якої відомості по даному об`єкту, а саме житловому будинку АДРЕСА_1 , відсутні.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, ОСОБА_1 посилалась на те, що об`єкт нерухомості, який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав, як житловий будинок площею 293,5 кв.м., який знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080, є фактично частиною офісно-складських приміщень (літ. Г) загальною площею 565,3 кв.м., які належали ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та були відчужені в процесі санації підприємства в складі комплексу будівель та споруд, який з 12 травня 2017 року перебувають у власності позивача. Тобто, об`єкт за адресою АДРЕСА_1 , не є житловим будинком, а є частиною будівлі офісно-складських приміщень, що перебувають у власності позивачки, та знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вказаного, вважала рішення Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області № 395-26-ІХ від 13 лютого 2023 року, яким відповідно до листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади житловий будинок (барак), який знаходиться у АДРЕСА_1 , а також рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області - Герасимчук А.П. від 20 липня 2023 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок площею 293.5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080 - незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державна реєстрація права власності за третьою особою на об`єкт належний позивачу є порушенням речових прав останнього. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомості «виробничо-складські приміщення», розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109, до складу якого входять зокрема офісно-складські приміщення, Г загальна площа яких складає 565,3 кв.м. З урахуванням висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 329/02.2024 від 14.02.2024 року (який відповідачем не спростований та не оспорений) підтверджено, що об`єкт нерухомості, на який було проведено державну реєстрацію як на житловий будинок (барак), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080, насправді є частиною вказаних офісно-складських приміщень (літ. Г), які належать позивачу на праві приватної власності. Таким чином, внаслідок оскаржуваних рішень, в Державному реєстрі речових прав відомості щодо одного і того самого об`єкту нерухомості були внесені двічі, а право власності зареєстроване за різними власниками. Право власності позивача на належне йому нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав належним чином, а тому для ефективного відновлення його прав необхідно закрити незаконно відкритий розділ на спірний об`єкт нерухомості і тим самим відновити становище, яке існувало до моменту порушення прав позивача. Таким чином визнання недійсним та скасування рішення відповідача буде наслідком припинення права власності, а скасування рішення відповідного державного реєстратора буде підставою для закриття незаконно відкритого розділу.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, під час приватизації у 1994 році Білицького орендного підприємства «Теплозвукоізоляція» шляхом викупу цілісного майнового комплексу підприємства організацією орендарів відповідно до договору купівлі-продажу від 20.05.1994 № 44, до переліку державного майна, що не підлягало приватизації, та, відповідно, не передавалось до статутного капіталу новоутвореного ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», серед іншого, не увійшов житловий будинок - барак (інв. № 011522) за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва АДРЕСА_3 .

Зазначений об`єкт нерухомого майна залишився у власності держави та був переданий на баланс ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» до вирішення питання уповноваженим органом управління про його подальшу передачу до комунальної власності як об`єкта житлового фонду, уповноваженим органом управління яким від імені держави визначено Регіональне відділення.

Указана інформація також підтверджується даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності, а саме витягом з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, згідно якого на балансі ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (вул. Будівельна (Пономарьова), 7 в селищі Коцюбинське Київської області), серед іншого, обліковувалося до 2023 року наступне державне майно: класифікація, код згідно з Реєстром, назва та інвентарний номер структурного компонента/об`єкта - 1110.1, 292729.3.ААБАГВ366 жб - барак № з/п 12 інв. № 011522, адреса - АДРЕСА_1.

На відміну від виробничо-складських приміщень, які передавалися до статутного капіталу новоутвореного ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», останній увійшов до переліку державного майна, що не підлягало приватизації, і, відповідно, залишилось у власності держави та було передано на баланс ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» до вирішення питання уповноваженим органом управління - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області про подальшу його передачу як об`єкта державного житлового фонду до комунальної власності на виконання вимог чинного законодавства про приватизацію державного житлового фонду.

Як вбачається з відповіді Коцюбинської селищної ради від 29.09.2022 року з додатками, наданої на запит окружної прокуратури, рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 29.07.2014 за № 74, саме на підставі звернення ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» від 07.07.2014, з метою обстеження технічного стану житлових будинків по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , які пропонується прийняти у комунальну власність територіальної громади сел. Коцюбинське, утворено відповідну комісію, до складу якої увійшли представники селищної ради та представники ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Згідно вказаного листа ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» ініціювало питання перед Коцюбинською селищною радою щодо прийняття у власність територіальної громади житлових будинків, в тому числі, по АДРЕСА_1 , який перебував на балансі і обслуговуванні товариства та знаходився у власності держави в особі Регіонального відділення ФДМУ по Київській області.

У подальшому, рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від10.10.2019 за № 140 внесено зміни до складу вищевказаної комісії та на підставі рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.2019 № 286-22Ш житловий будинок по АДРЕСА_4 прийнято в комунальну власність, а житловий будинок по АДРЕСА_1 залишився у державній власності до2023 року.

На підставі звернення Регіонального відділення щодо передачі в комунальну власність державного майна від 20.12.2022 № 47-0801-3097, Коцюбинською селищною радою прийнято рішення № 395-26-ІХ «Про прийняття в комунальну власність будинку за адресою АДРЕСА_1 ».

Актом приймання-передачі житлового будинку від 02.03.2023 року комісія у складі представників селищної ради та представників Регіонального відділення здійснила передачу з державної власності та прийняття у комунальну власність вищевказаного житлового будинку.

Акт комісії затверджено рішенням Коцюбинської селищної ради від 22.03.2023 року № 433-27-ІХ та на підставі вказаних документів 24.07.2023 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право комунальної власності органу місцевого самоврядування на цей житловий будинок.

Відтак, спірне нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 як об`єкт нерухомого майна державної власності, у відповідності до вимог Законів України «Про управління об`єктами державної власності», «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», «Про місцеве самоврядування в Україні», а також Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891, передано органом управління (Регіональним відділенням) у комунальну власність територіальної громади селища Коцюбинське, а оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування про прийняття об`єкта у комунальну власність та подальша реєстрація права комунальної власності на нього є законним.

Рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 30.10.2012 року № 160, на підставі якого ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 13.12.2012, за своїм змістом та суттю є документом, що лише оформлює набуте право (процедурним правопосвідчувальним документом), але не є документом, на підставі якого це право виникає (правоустановлюючим документом), оскільки у даному випадку за товариством могло бути офіційно оформлене право власності лише на майно, набуте внаслідок приватизації Білицького орендного підприємства «Теплозвукоізоляція», отримане на підставі відповідного договору купівлі-продажу державного майна та акту приймання-передачі цього нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду закритого акціонерного товариства.

Право держави на спірний об`єкт нерухомого майна у передбачений законом спосіб не припинялось та з володіння держави в особі Регіонального відділення даний об`єкт державної власності у незаконний спосіб не вибував, а самостійно був переданий на баланс товариства органом приватизації, та щодо нього в подальшому уповноваженим органом управління прийнято управлінське рішення про його передачу в комунальну власність як об`єкта житлового фонду, а Коцюбинською селищною радою прийнято рішення про його прийняття в комунальну власність.

Тобто, спірний будинок був державним майном та лише знаходився у тимчасовому користуванні ПрАТ «Теплозвукоізоляція» і ніяким чином не міг бути предметом договору купівлі-продажу від 04.05.2017 року між ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» як продавцем, від імені якого на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 28.04.2014 у справі № Б8/180-10 діяв керуючий санацією - арбітражний керуючий Лахненко Є.М. та громадянином України ОСОБА_7 як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук І.В. за реєстровим № 413, згідно з яким до покупця перейшло право власності на комплекс будівель та споруд заводу, право на які згодом (через 8 днів) набула право власності позивач - ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції не взято до уваги, що спірний об`єкт нерухомості збудовано та введено в експлуатацію у 1962 році, про що свідчить долучений до матеріалів справи технічний паспорт від 20.11.1970 на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 , який є належним доказом засвідчення факту існування спірного об`єкта нерухомості й містить його технічні характеристики саме як житлового будинку.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2005 року у справі № 2-1447/05, позовні вимоги ОСОБА_2 до Коцюбинської селищної ради, Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція»» задоволено, визнано за ОСОБА_2 право на проживання в будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області зареєструвати ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 . Вказаним судовим рішенням встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція»», ОСОБА_2 з 1980 року проживає в даному будинку, сплачує комунальні послуги, виконує обов`язки наймача даного житла, що підтверджується доказами по справі (т. 3 а.с. 168-170).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2006 року у справі № 2-217/2006, позовні вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція»», третя особа ОСОБА_2 , задоволено, визнано за ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право користування будинком АДРЕСА_1 . Зобов`язано Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області зареєструвати ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 . Вказаним судовим рішенням встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція»», останній визнав перебування вказаного житлово будинку на балансі відповідача та право проживання і користування цим житловим будинком за ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (т. 3 а.с. 171-172)

Вказані судові рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2005 року у справі № 2-1447/05 та Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2006 року у справі № 2-217/2006 набрали законної сили та з 16 травня 2006 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 .. ОСОБА_3 , були зареєстровані за місцем проживання у вказаному житловому будинку, а неповнолітня ОСОБА_6 була зареєстрована у вказаному житловому будинку з народження за місцем реєстрації і проживання її матері ОСОБА_4 , що підтверджується довідками, Витягами з реєстру територіальної громади (т. 3 а.с. 46-56, 162-172).

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Христов проти України», заява № 24465/04 від 19 лютого 2009 року).

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що спірний об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з інвентаризаційним номером 011522, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно даних інвентаризаційного опису державного майна, яке не увійшло до статутного фонду ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», як уже зазначалося вище, збудований у 1962 році, речові права на таке майно виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не підлягали обов`язковій державній реєстрації.

Таким чином, відсутність державної реєстрації права державної власності на спірне майно не свідчить про відсутність такого права у держави в особі Регіонального відділення, оскільки на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало його обов`язкової реєстрації.

Окрім цього, ст. 12 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» установлено, що Єдиний реєстр об`єктів державної власності (далі - Реєстр) є автоматизованою системою збирання, обліку, накопичення, оброблення, захисту та надання інформації про нерухоме майно, у тому числі передане в оренду (лізинг), концесію або заставу, державних підприємств, установ та організацій, а також про корпоративні права держави та державне майно, що не увійшло до статутного фонду господарських структур. Реєстр формується Фондом державного майна України на базі даних Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень за участю центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, з питань статистики, Державної податкової адміністрації України, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, інших уповноважених органів управління на єдиних методологічних засадах інформаційних систем в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При зміні керівника об`єкта державної власності передача майна від одного керівника до іншого здійснюється на підставі акту приймання-передачі. Дані Реєстру є державною власністю.

Відповідно до п. п. 2, 3, 6, 7 Положення про Єдиний реєстр об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2004 № 467, Реєстр формується Фондом державного майна з метою ведення обліку об`єктів державної власності, здійснення контролю за ефективним використанням об`єктів державної власності. До Реєстру вносяться відомості на підставі бухгалтерської та статистичної звітності підприємств, господарських товариств, у статутних фондах яких акції (частки, паї) належать державі, та балансоутримувачів. Реєстр складається з адресно-довідкової та інформаційної частини. Дані про об`єкти державної власності, внесені до Реєстру, поновлюються щокварталу Фондом державного майна. Під час ведення Реєстру забезпечується відображення вартісних і кількісних показників щодо об`єктів державної власності в галузевому та територіальному розрізі у динаміці за роками.

Наданим до суду витягом з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, згідно якого на балансі ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» по вул. Бакала (Жовтнева), 58 в селищі Коцюбинське Київської області, серед іншого, обліковується наступне державне майно: класифікація, код згідно з Реєстром, назва та інвентарний номер структурного компонента/об`єкта - 1110.1, 292729.3.ААБАГВ366 жб - барак № з/п 12 інв. № 011522, юридична адреса - АДРЕСА_1, вартість згідно інвентаризації/акта оцінки - 50 тис. грн, дата останньої індексації/дата інвентаризації - 01.01.1996/04.12.2020, достовірно підтверджено, що вищевказане державне майно, до моменту вибуття у комунальну власність, було зареєстровано в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності, право державної власності на цей об`єкт в установленому законом порядку ніколи не припинялось (до березня 2023 року), а саме майно було передано у законне тимчасове відання товариства.

Враховуючи відсутність будь-яких договірних відносин між уповноваженим державним органом та акціонерним товариством з приводу відчуження спірного нерухомого майна у приватну власність останнього, даний об`єкт нерухомого майна перебував у володінні його законного власника - держави до моменту прийняття уповноваженим органом управління державним майном рішення про його передачу у комунальну власність та прийняття рішення Коцюбинською селищною радою про прийняття у комунальну власність.

Позивач на підтвердження позовних вимог надала до суду висновок будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, проведеної на замовлення самого позивача.

Однак, у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 зазначено, що статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд безпідставно прийняв до уваги висновок експерта, оскільки такий було зроблено на підставі наданих позивачкою експерту документів, які виникли та були сформовані після приватизації державного майна в ході приватизаційної процедури ЗАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція». Технічний паспорт спірного житлового будинку, а також інші документи, які свідчать про його існування, як окремого, наявність визнаного за набравшими законної сили рішеннями суду права на проживання та реєстрацію в цьому будинку мешканців та неповнолітніх осіб, експерту не надавались.

Позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що вказаний житловий будинок АДРЕСА_1 , є частиною, належного їй на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 12 травня 2017 року майнового комплексу нежилих приміщень.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Щодо судового збору.

Згідно з частиною тринадцятою ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору залишаються за нею.

При цьому, з позивача на користь Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 906,88 грн. та на користь Київської обласної прокуратури 3 633,60 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області - задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2025 року - скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа: регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсними рішення селищної ради та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області () витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 906,88 грн за розгляд апеляційним судом.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Київської обласної прокуратури () витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 633,60 грнза розгляд апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 02 березня 2026 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов