Справа № 466/4317/21
Провадження № 2/466/64/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря судового засідання Вонсович Х., Пришляк А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Козаков і партнери», приватного підприємства «Занзібар Холдинг», приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Стегніцького А.М.

представника відповідача адвоката Вовк У.Я.

в с т а н о в и в:

14 травня 2021 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козаков і партнери», та просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 300 000 000 (триста мільйонів гривень).

В обґрунтування позову зазначає, що з 1995 року він перебуває на посаді директора Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно-культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир». Так, 13 грудня 2019 року о 06 год. 20 хв. двадцять озброєних невідомих осіб силою захопили приміщення, яке належало Підприємству на праві приватної власності. Пізніше стало відомо, що ці особи назвали себе представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Козаков і партнери». Приміщення підприємства було заблокованим, тому ні позивач, ні інші працівники не змогли зайти, щоб забрати товар та особисті речі.

17.12.2019 року ОСОБА_1 мав зустріч із директором ТзОВ «Козаков і партнери» - Козаковим Л. під час якої сторони домовились, що рейдери повернуть товар та особисті речі. Позивач наголошує, що з боку директора Козакова було висловлено багато погроз та шантажу, а речі так і не повернули.

ОСОБА_1 зазначає, що у вільний час проводив дослідження у області медицини: онкологія, цукровий діабет, псоріаз, COVID-19, які давали позитивні результати. Вся інформація про проведені дослідження зберігалась на паперових та електронних носіях у приміщення Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно-культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир». Окрім цього, рейдерами було захоплено шахову літературу, дорогоцінні подарунки, сейф, у якому зберігалось 93 500 доларів США, ноутбук. 24 січня 2020 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист із вимогою про повернення майна.

За заявою позивача було відкрито кримінальне провадження за ч.3 ст. 186 КК України та визнано його потерпілим.

Відтак, змушений звернутися до суду із даним позовом, який просить задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козаков і партнери» про відшкодування шкоди передано для вирішення питання про відкриття провадження до Галицького районного суду м. Львова.

09.08.2021 року з Галицького районного суду м. Львова на розгляд Шевченківському районному суду м. Львова надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козаков і партнери» про відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. від 10.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

12 січня 2022 року від представника відповідача ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» адвоката Вовк У.Я. надійшов відзив на позовну заяву. Відзив мотивувала тим, що у позовній заяві зазначено про заподіяння збитків у вигляді упущеної вигоди, однак позивач жодними доказами не підтверджує наявність будь-яких порушень з боку відповідача, не обґрунтовує в чому саме полягає упущена вигода та реальність її отримання за певних умов, не подає жодних розрахунків та не доводить причинно-наслідковий зв`язок між начебто заподіяною шкодою та неотриманням певного доходу.

Зазначає, що позовна заява не містить жодних доказів приналежності певного майна позивачу ОСОБА_1 , як і не містить доказів перебування такого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того адвокат Вовк У.Я. вказує, що на виконанні у приватного виконавця Білецького І.М. перебуває виконавче провадження №61506832 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» грошових коштів на користь ПП «ОЛ Інвестмент». 13 березня 2020 року в межах даного виконавчого провадження, приватним виконавцем у відповідності до вимог статті Закону України «Про виконавче провадження» було проведено опис майна боржника, накладено на зазначене майно арешт та передано його на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак, все майно яке перебувало за адресою: м. Львів, вул.Ткацька, 31 було вилучене в рамках виконавчого провадження. Також, 03.04.2020 року в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0004192 від 14.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук за результатами якого встановлено, що майно та речі, які нібито належать ПОГ ЛСКЦ ШАНУ «Орієнтир» або працівникам вказаного підприємства відсутні. Майно, яке зазначено в позовній заяві, передано на відповідальне зберігання працівнику ПОГ ЛСКЦ ШАНУ «Орієнтир». Сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року задоволено заяву позивача від 18.11.2022 року і залучено у справі співвідповідачів Приватне підприємство «Занзібар Холдинг», приватного виконавця Білецького І.М., гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3

08.05.2023 року від позивача поступило клопотання про забезпечення позову.

Також, 08.05.2023 року сторона позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог. Заява мотивована тим, що з метою уникнення відповідальності, майно за нотаріальними написами переходило від одного власника до іншого, тому невідомо в якого із відповідачів знаходиться вказане майно. Оскільки усіх осіб, у власності яких перебувало приміщення було залучено в якості співвідповідачів, то позивач провів розрахунки завданої йому матеріальної шкоди, внаслідок незаконних дій кожного із відповідачів. Тому просив прийняти позовні вимоги у наступній редакції:

- стягнути солідарно із відповідачів компенсацію за вимушену оренду приміщень, враховуючи індексацію, за період 2020 року квітень 2023 року в розмірі 868 043, 97 грн.;

- стягнути солідарно із відповідачів штраф у розмірі подвійної ставки НБУ24358913,49грн.;

- стягнути солідарно із відповідачів пеню 0, 15 % за кожний день в розмірі 71943559, 42грн.;

- стягнути солідарно із відповідачів 3% річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України в розмірі 12 323 043, 73 грн.;

- стягнути солідарно з відповідачів відшкодування майна по ПГ ЛСКЦ ШАНУ «Орієнтир» у розмірі 58 207 435, 90 грн.;

- стягнути солідарно із відповідачів відшкодування майна по ПГ ЛСКЦ ШАНУ «Орієнтир» ГО «ФРІУ» у сумі 22 807 834, 24 грн.

11.05.2023 року від представника відповідачів ОСОБА_3 та ПП «Занзібар Холдинг» адвоката Вовк У.Я. поступили письмові пояснення щодо клопотання про забезпечення позову. В останніх вказала, що заява про забезпечення позову містить ряд недоліків; позивачем не надано доказів необхідності забезпечення позову, така заява містить лише припущення останнього. Відтак, просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №466/4317/21.

15.05.2023 року від відповідача ОСОБА_2 поступив відзив на позовну заяву. Зі змісту останнього вбачається, що майно, яке перебувало на АДРЕСА_1 , було передано йому згідно постанови приватного виконавця Білецького І.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.03.2020 року. Пунктом 3 вищевказаної постанови призначено ОСОБА_2 відповідальним зберігачем та попереджено його про кримінальну відповідальність. Однак, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 08.04.2020 року таке майно було вилучено.

У позовній заяві зазначено про заподіяння збитків у вигляді упущеної вигоди, однак позивач жодними доказами не підтверджує наявність будь-яких порушень з боку відповідача, не обґрунтовує, в чому саме полягає упущена вигода та реальність її отримання за певних умов, не подає жодних розрахунків та не доводить причинно-наслідковий зв`язок між начебто заподіяною шкодою та неотриманням певного доходу.

Зазначає, що позовна заява не містить жодних доказів приналежності певного майна позивачу ОСОБА_1 , як і не містить доказів перебування такого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того вказує, що на виконанні у приватного виконавця Білецького І.М. перебуває виконавче провадження №61506832 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» грошових коштів на користь ПП «ОЛ Інвестмент». 13 березня 2020 року в межах даного виконавчого провадження, приватним виконавцем у відповідності до вимог статті Закону України «Про виконавче провадження» було проведено опис майна боржника, накладено на зазначене майно арешт та передано його на відповідальне зберігання відповідачу ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак, все майно, яке перебувало за адресою: м. Львів, вул. Ткацька, 31, було вилучене в рамках виконавчого провадження. Також, 03.04.2020 року в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0004192 від 14.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, за результатами якого встановлено, що майно та речі, які нібито належать ПОГ ЛСКЦ ШАНУ «Орієнтир» або працівникам вказаного підприємства відсутні. Майно, яке зазначено в позовній заяві, передано на відповідальне зберігання працівнику ПОГ ЛСКЦ ШАНУ «Орієнтир».

ОСОБА_2 у відзиві наголошує, що позивач маніпулює даними та наводить неправдиві відомості з метою введення суду в оману. Крім того, подання позивачем заяви про уточнення позовних вимог не відповідає вимогам процесуального законодавства та не може братися до уваги судом, позивачу слід звернутися до суду із заявою про зміну позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищенаведене, позивачем не доведено під ставність та законність його позовних вимог, твердження, наведені в позовній заяві та заяві про уточнення вимог є голослівними, не відповідають фактичним обставинам справи, просить відмовити у задоволенні позову.

15.05.2023 року від представника відповідачів ТзОВ «ФК «Козаков і партнери», ОСОБА_3 та ПП «Занзібар Холдинг» адвоката Вовк У.Я. поступив відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову.

Також, 07.06.2023 року від відповідача ОСОБА_3 поступили письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_3 набув право власності на нежитлові приміщення (літ. «3» - «2») за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ПП «Занзібар Холдинг» від 08.04.2020 року. Водночас позивач у позовній заяві детально описує події, які відбулися у грудні 2019 року, тобто ще за 4 місяці до набуття відповідачем прав на спірне нежитлове приміщення. Так, жодного спору між позивачем та ОСОБА_3 бути не може, оскільки він не був власником спірного нерухомого майна в той час, коли з нього вилучались певні товари.

Крім того, 07.06.2023 року від представника відповідачів адвокат Вовк У.Я., в інтересах відповідача ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» надійшли письмові пояснення. Останні мотивовані тим, що за ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 . Згодом, 12.02.2020 року право власності на вказані приміщення було зареєстровано за ПП «Занзібар Холдинг». 13.03.2020 року в рамках виконавчого провадження №61506832 на підставі постанови приватного виконавця Білецького І.М., описано та накладено арешт на майно. Все майно, яке вилучено в рамках виконавчого провадження, було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 . В подальшому 08.04.2020 року на підставі протоколу невідкладного обшуку за адресою АДРЕСА_2 слідчим Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області Серденьком О. було проведено невідкладний обшук та вилучено майно, яке передано на зберігання ОСОБА_4 та відправлено до АДРЕСА_3 та передано на зберігання ОСОБА_5 . В ухвалі Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2020 року про надання дозволу на проведення обшуку зазначено, що 03.04.2020 року під час проведення обшуку у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1 , встановлено. що майно та речі, які належать ПОГ ЛСКЦ ШАНУ «Орієнтир» або працівникам вказаного приміщення, відсутні. Таким чином, як станом на день подання позову, так і станом на час її розгляду жодне майно, яке перебувало за адресою м. Львів, вул. Ткацька, 31 не перебувало у розпорядженні ні ТзОВ «ФК «Козаков і партнери», ні ПП «Занзібар Холдинг».

Ухвалою суду від 11.12.2023 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі розпорядження №50 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11.04.2024 року передано на перерозподіл цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Козаков і партнери», приватного підприємства «Занзібар Холдинг», приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року справу передано судді Невойту П.С.

Ухвалою судді від 26.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «ФК «Козаков і партнери» про відшкодування шкоди залишено без руху.

07.05.2024 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 15.05.2024 року прийнято цивільну справу №466/4317/21 до розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 12.09.2024 року про призначення судово-технічної експертизи сейфа.

У судове засідання, яке відбулося 23.02.2026 року, прибули позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стегніцький А.М., які підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Також наголосили, що ВС скасував рішення щодо правомірності набуття у власність приміщення, а тому вони звернулися до господаського суду Львівської області щодо оскарження права власності на приміщення.

В останнє судове засідання представник відповідачів адвокат Вовк У.Я. не прибула, подала клопотання про завершення спраи у її відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників справи, розглянувши цивільну справу, в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 1995 року перебуває на посаді директора Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно-культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир». Позивач стверджує, що за адресою м.Львів, вул. Ткацька, 31, у нього зберігалось майно: особисті речі, шахова література, дорогоцінні подарунки, сейф з 93 500 доларів США та ноутбук.

Як на обгрунтування нанесення шкоди позивач посилається на обставини, що 13 грудня 2019 року о 06 год. 20 хв. двадцять озброєних невідомих осіб силою захопили приміщення, яке належало Підприємству на праві приватної власності і що ці особи назвали себе представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Козаков і партнери» та в результаті були викрадені речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При дослідженні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що позовна заява не містить жодного доказів приналежності певного майна ОСОБА_1 яке перебувало за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу чи групі однотипних доказів, які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У позовній заяві позивач стверджує, що у вільний час проводив дослідження у області медицини: онкологія, цукровий діабет, псоріаз, COVID-19, які давали позитивні результати. Вся інформація про проведені дослідження зберігалась на паперових та електронних носіях у приміщення Підприємства об`єднання громадян Львівського спортивно-культурного центру шахової асоціації незрячих України «Орієнтир». 24 січня 2020 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист із вимогою про повернення майна. За заявою позивача було відкрито кримінальне провадження за ч.3 ст. 186 КК України та визнано його потерпілим. ОСОБА_1 вказує, що серед захопленого майна був ноутбук, в якому знаходилась безцінна інформація. Відтак, у нього виникло право на упущену вигоду, тобто дохід, який би було отримано, якщо б не відбулося незаконного захоплення майна.

Проте позивач не обґрунтовує, в чому саме полягає упущена вигода та реальність її отримання за певних умов, не подає жодних розрахунків та не доводить причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною шкодою та неотриманням певного доходу.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі №918/1131/20, упущена вигода (неодержаний дохід) це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Вимоги про відшкодування упущеної вигоди не можуть базуватися на прогнозах, а повинні мати чітке документальне обґрунтування. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення.

У постанові ВС від 11.11.2021 року у справі №910/7511/20 вказано наступне, що відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди пов`язує можливість отримання доходу (майнових вигод) особою, право якої порушено, саме із звичайними обставинами, тобто звичайними умовами цивільного/господарського обороту.

Тому при визначенні (обчисленні) розміру упущеної вигоди першочергове значення має врахування критерію звичайних обставин (умов цивільного/господарського обороту), за яких кредитор мав достатні очікування на отримання відповідного доходу в разі належного виконання боржником своїх обов`язків.

При цьому звичайними обставинами (умовами цивільного/господарського обороту) фактично є типові (нормальні) обставини (умови) комерційного обігу (функціонування ринку), а не теоретично, потенційно можливі, особливо сприятливі ситуації, що мали місце під час неналежного виконання боржником своїх обов`язків.

Судом також встановлено, що 03.12.2019 року за ТзОВ «Фінансова компанія «Козаков і Партнери» було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення що на вул.Ткацька,31 у м.Львові.

Згодом, 12.02.2020 року право власності на вказані приміщення було зареєстровано за ПП «Занзібар Холдинг».

13.03.2020 року в рамках виконавчого провадження №61506832 на підставі постанови приватного виконавця Білецького І.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника описано та накладено арешт на майно, яке знаходилося за адресою АДРЕСА_1 .

Все майно, яке було вилучено в рамках виконавчого провадження, було передано на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_2 .

В подальшому 08.04.2020 року за адресою по АДРЕСА_2 було проведено невідкладний обшук та вилучено майно, яке передано на зберігання ОСОБА_4 та відправлено до АДРЕСА_3 та передано на зберігання ОСОБА_5 .

Таким чином, як станом на день подання цього позову, так і станом на час її розгляду жодне майно, яке перебувало за адресою м. Львів, вул. Ткацька, 31 не перебувало ні в розпорядженні ТзОВ «ФК «Козаков і партнери», ні в ПП «Занзібар Холдинг».

Отже, Позивачем не подано жодних допустимих та належних доказів приналежності йому вказаного майна, яке за його переконання було викрадене або зникло з примішення за адресою вул.Ткацька,31 у м.Львові.

Щодо стягнення солідарно із відповідачів компенсацію за неотриману оренду приміщень, то слід зазначити, що приміщення не належало ОСОБА_1 як фізичній особі, а тому захист порушеного права може бути забезпечене шляхом звернення оридичної особи до господарського суду або суду загальної юрисдикції, в залежності від складу учасників.

Відтак, суд вважає позов таким, що до задоволення не підлягає як недоведений.

Керуючись ст. 10, 11, 81, 823, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 16, 22, 1166 ЦК України суд,

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Козаков і партнери», приватного підприємства «Занзібар Холдинг», приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Козаков і партнери», , юридична адреса: 79008, м.Львів, вул. Театральна, буд. 24.

Відповідач: Приватне підприємство «Занзібар Холдинг», , юридична адреса: 79008, м. Львів, площа Ринок, 43.

Відповідач: приватний виконавець Білецький Ігор Миронович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 79013, м. Львів, вул. Київська, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 06.03.2026 року.

Суддя П. С. Невойт