КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 367/8961/25 Головуючий у суді першої інстанції - Одарюк М.П.
Номер провадження № 22-ц/824/8109/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

27 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Одарюка М.П.,у місті Ірпінь, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2025 року позов ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено частково.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2026 року Заяву відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2025 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями ОСОБА_1 двічі подала апеляційну скаргу засобами електронногозв`язку через систему «Електронний суд» (11лютого 2026 року до суду апеляційної інстанції та 11лютого 2026 року через суд першої інстанції до суду апеляційної інстанції), які є тотожними між собою, а тому їх слід вважати однією апеляційною скаргою від ОСОБА_1 , проте апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрито, а процедура апеляційного розгляду розпочата з наступних підстав.

Разом із апеляційною скаргою апелянтом було заявлено клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Отже, стаття 8 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав, які суду необхідно врахувати для вирішення питання, зокрема, про розстрочення сплати судового збору.

При цьому, положення Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не є позивачем/заявником у даній справі.

Заявляючи клопотання про розстрочення сплати судового збору апелянт надає витяг із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до якого вбачається, що за 2025 рік у ОСОБА_1 був дохід, що складає 117 615, 12 грн.

Відповідно до п. п.1.1, 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки розмір судового збору за подачу позовної заяви у 2025 році ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 3 028, 00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), то розмір судового збору за подачу апеляційної скарги становить 4 542, 00 грн (3028х150%).

Разом з тим, враховуючи, що таку апеляційну скаргу подано засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд», то розмір судового збору за подачу апеляційної скарги становить 3 633, 60 грн (4542,00х0,8).

Апеляційний суд зазначає, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2025 року не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи (117 615,12х0,05=5880,76).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для розстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2025 року.

Згідно реквізиту рахунків на 2026 рік для сплати судового збору апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО Банку: 899998; Р/Р: UA0026010.

Пунктом 3.8. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Тобто необхідними реквізитами ідентифікації апеляційної скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата оскаржуваного судового рішення.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду.

За правилами ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 названого Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, а саме: подати квитанцію на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі або документи, що можуть підтверджувати звільнення від такої сплати.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2025 року про розстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2025 року залишити без руху та встановити строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський