Справа №348/357/26
Номер провадження 2/348/755/26
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 березня 2026 року м.Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Голіней Л.Д, пред`явила позов до Пасічнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області суду від 20.02.2026 позовна зава ОСОБА_1 до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України.

Ухвалу суду було доставлено до електронного кабінету представника позивача 22.02.2026 о 00:24:36.

Від представника позивача 24.02.2026 надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті свого дядька, на підтвердження дійсного кола спадкоємців мною було подано разом із позовною заявою клопотання про витребування спадкової справи, в межах якої нотаріуси маючи доступ до реєстру перевіряють наявність інших спадкоємців. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи проживали з спадкодавцем на день смерті чи були б неповнолітніми, чи які б мали право на спадщину за вищим ступенем спорідненості немає. В шлюбі спадкодавець ніколи не перебував, що підтверджується витягом з ДРАЦС. Нотаріусом встановлюється черга спадкування та право на спадкування. Мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження наявного права на спірний житловий будинок надано суду копію погосподарської книги на домоволодіння. Подано запит до органу місцевого самоврядування для отримання виписки з погосподарської книги та інформації про земельну ділянку. Відповідь на запит буде подана до суду до першого судового засідання по справі. Оформити право власності в позасудовому порядку є не можливим оскільки зі смертю людини припиняється і її цивільна дієздатність. До заяви долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 20.02.2026.

Також представником позивача 04.03.2026 подано клопотання про долучення доказів, до якого долучено відповідь Пасічнянської сільської ради на адвокатський запит та виписку з погосподарської книги.

Проте, стороною позивача частково усунуто недоліки позовної заяви та виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 20.02.2026.

Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені в Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року (статті 8, 10).

Ця норма кореспондує з нормою Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується зі статтею 13 Конвенції.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Положення ст. 175 ЦПК України та ст. 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви, дотримання яких забезпечує виконання завдань та дотримання засад цивільного судочинства.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Позивачем не зазначено і не надано доказів, які б підтверджували звернення позивача до державного реєстратора з питання реєстрації речових прав на нерухоме майно на померлого спадкодавця, виникнення спору, неможливість оформити право власності в позасудовому порядку.

При цьому, положеннями Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) передбачено порядок державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця.

У такому випадку державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Таким чином, позивачем не усунуто в повному обсязі вказані в ухвалі суду недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивачем вимоги ухвали суду не виконано і недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунуто в порядку, передбаченому ЦПК України, тому позовну заяву відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України слід вважати неподаною та повернути.

При цьому, визнання неподаною та повернення позовної заяви не є позбавленням права позивача доступу до суду у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказане не перешкоджає повторному зверненню з позовною заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. 185, 258, 260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали разом з доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гундяк Т.Д.

Повний текст ухвали складено 06.03.2026.