Єдиний унікальний номер 719/129/26
Номер провадження 2-н/719/19/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 березня 2026 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Вербіцька М. В., розглянувши у порядку ст. 160-162, 167-169, 172 ЦПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63, абз. 5 п. 13 розділу XVII, п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2., п. 3, п. 4.12 Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» № 312 від 14.03.2018р., ч. 1 ст. 509, ст. 525, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 612, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу, ст. 68 Житлового кодексу УРСР, ч. 2 ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України,

УСТАНОВИЛА:

03.03.2026 ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію з січня 2022 року по лютий 2025 року у розмірі 1 826,30 грн та сплачену суму судового збору в розмірі 332,80 гривень.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали суддя дійшла такого висновку.

На запит Новодністровського міського суду Чернівецької області Виконавчий комітет Новодністровської міської ради у листі № 03-09/251 від 06.03.2026 повідомив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , була зареєстрована за такими адресами: АДРЕСА_1 з 28.01.2000 по 15.04.2015; АДРЕСА_2 з 15.04.2015 у місті Новодністровську Дністровського району Чернівецької області з по теперішній час.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Згідно з правилами загальної підсудності, які встановлені у статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

У той же час суд може застосувати правила виключної підсудності.

Ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлює, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначено у заяві заявника Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», в інтересах якого діє представниця Бобза Ірина Олексіївна, звернулось до суду із вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації якої зазначена як: АДРЕСА_2 , за спожиту електричну енергію. Постачання електричної енергії здійснювалося за місцем знаходження нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Згідно з вимогами частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суддя резюмує, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно підлягає розгляду Новодністровським міським судом Чернівецької області.

Однак жодних доказів на підтвердженням фактичного проживання боржниці ОСОБА_1 чи її сім`ї за вказаною адресою у період, за який сформувалася заборгованість спожиту електричну енергію, а саме з січня 2022 року по лютий 2025 року, заявник не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 15.04.2015. Заявник не надав доказів на підтвердження того, що боржниця є власницею чи співвласницею квартири АДРЕСА_3 , за адресою якої здійснювалося постачання електричної енергії у період з січня 2022 року по лютий 2025 року. Матеріали справи не містять договору оренди чи користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , доказів про фактичне проживання там боржниці тощо.

Отже, будь-який правовий зв`язок боржниці з указаною квартирою не встановлений, що виключає можливість вважати безспірним факт, що саме ОСОБА_1 та членам її сім`ї здійснювалося постачання електричної енергії, через неоплату якої виникла заборгованість.

Таким чином, розмір нарахованої заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 1 826,30 гривень є спірним.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У п. 9, 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед кредитором; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, з огляду на спірний характер розміру заборгованості по оплаті вартості за спожиту електричну енергію у частині періоду нарахування, інформації про інше зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржниці, доходжу висновку про відсутність порушення права грошової вимоги у заявленому розмірі, а отже, у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», в інтересах якого діє представниця Бобза Ірина Олексіївна з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у порядку наказного провадження слід відмовити на підставі п. 8 ч. 1, ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

У ч. 2 ст. 164 ЦПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 165-167, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», в інтересах якого діє представниця Бобза Ірина Олексіївна, у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1 826,30 грн. (однієї тисячі восьмисот двадцяти шести гривень 30 коп.).

Копію ухвали надіслати заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія».

Роз`яснити заявнику його право повторно звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу після усунення її недоліків, якщо такі випливають із п. 1, 2, 2-1, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику його право звернутись із тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА