КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 370/3958/25 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5911/2026Головуючий у суді першої інстанції - Бізяєва Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Цалко Д.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року про відмову у забезпеченні позову по справі за заявою ОСОБА_1 , відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія", треті особи: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Макарівського районного суду Київської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила:

- зупинити дію заявки електропостачальника ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" ПУП від 26.11.2025 у зв'язку з наявною заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію;

- заборони ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" припиняти постачання електроенергії ЕІС-код ТКО 62Z211, адреса ТКО: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", треті особи: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, про скасування вимог за помилкове нарахування боргу та стягнення моральної шкоди.

Заяву обгрунтовано тим, що 09.12.2025 ОСОБА_1 отримала письмове повідомлення ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про те, що за заявкою електропостачальника ТОВ ""Київська обласна енергопостачальна компанія" ПУП від 26.11.2025, їй, як споживачу, з 16.12.2025 буде припинено постачання електроенергії, у зв`язку з наявною заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов Договору.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 планує звернутися до суду з позовом до ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", треті особи: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, про скасування вимог за помилкове нарахування боргу та стягнення моральної шкоди.

Разом з тим, оскільки запропонований позивачкою захід забезпечення позову є взаємопов'язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист права позивачки, за захистом яких вона має намір звернутися до суду, остання просила заяву задовольнити.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.12.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено (а.с. 12).

В апеляційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні її заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви з підстав відсутності доказів на підтвердження, хто є власником майна, яке знаходиться за адресою ТКО: АДРЕСА_1 , адже спір між нею, як споживачем, та відповідачем, як надавачем послуг, виник не з приводу майна, а з приводу помилкового нарахування їй, як споживачу, боргу за фактично не надані послуги.

За вказаних обставин, вважає, що додане нею до заяви повідомлення ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" від 27.11.2025 про припинення постачання електроенергії з 16.12.2025 є достатнім та допустимим доказом того, що захід забезпечення позову є взаємопов`язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та або унеможливити ефективний захист її прав (а.с. 14, 15).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України закріплюють, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 921/333/23).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17, конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, ОСОБА_1 вказувала, що має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" про скасування вимог за помилкове нарахування боргу та стягнення моральної шкоди.

Тобто, ОСОБА_1 зазначає про існування із ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" спору щодо наявності заборгованості за спожиту електричну енергію, на забезпечення якого, з метою недопущення порушення її прав, пов`язаних з його відключенням від електропостачання, остання просила суд зупинити дію заявки електропостачальника ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" ПУП від 26.11.2025, у зв`язку з наявною заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, а також заборонити ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" припиняти постачання електроенергії ЕІС-код ТКО 62Z211, адреса ТКО: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі за її позовом.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати права інших осіб.

При цьому, як вже зазначалося вище, обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Враховуючи наведене вище, захід забезпечення позову, про вжиття якого просить заявниця, не співвідноситься зі спірними правовідносинами.

Тобто, позов щодо оскарження помилково нарахованого боргу та відшкодування моральної шкоди не може бути забезпечено у спосіб заборони вчинення дій з припинення постачання електричної енергії, оскільки така заборона ніяким чином не забезпечує, в разі задоволення позову, права позивачки на проведення відповідного перерахунку заборгованості.

Право позивачки не буде ускладнене внаслідок вчинення відповідачем дій по припиненню постачання електричної енергії відповідно до діючого нормативного регулювання.

У свою чергу, заборона суду вчиняти дії відповідно до закону, яка не сприяє виконанню рішенню суду, не тільки не забезпечує балансу інтересів сторін, а є надмірним втручанням в права та обов`язки відповідача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі № 922/206/24.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, заявницею до заяви про забезпечення позову не було додано доказів стосовно встановлення власника майна, яке знаходиться за адресою ТКО: АДРЕСА_2 .

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені відповідачем судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року про відмову у забезпеченні позову по справі за заявою ОСОБА_1 , відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія", треті особи: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 06 березня 2026 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова