Справа № 717/477/26
Номер провадження 2/717/337/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 березня 2026 року селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З. І., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А; ) до ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») Горна В. І. подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором № 05.01.2024-100003515 від 05.01.2024 р. в розмірі 8 910,00 грн ;та понесені судові витрати.

Підстави позову: позов заявлений з тих підстав, що відповідач не виконав умови кредитного договору, через що виникла заборгованість.

Розглянувши подану позовну заяву, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 175 та частиною 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також усі наявні у нього докази, що підтверджують ці обставини. У разі подання письмових або електронних доказів позивач може додати до позовної заяви копії відповідних документів.

Однак до поданої позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання (перерахування) відповідачці кредитних коштів.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги чи заперечення сторін.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 161/5457/17 (провадження № 61-25546св18), при вирішенні спорів щодо кредитних зобов`язань первинним і визначальним є встановлення факту реального надання грошових коштів боржнику, що є передумовою виникнення у нього обов`язку щодо їх повернення.

У даному випадку позивачем не надано жодних документів, які б достовірно підтверджували факт фактичного отримання відповідачем грошових коштів у межах зазначеного кредитного договору, зокрема: банківських платіжних документів, виписок з рахунків, реєстрів переказів або підтверджень фактичного зарахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача чи іншим способом передачі коштів.

Сам по собі факт укладення кредитного договору не свідчить про надання грошових коштів, оскільки зобов`язання за кредитним договором виникають лише з моменту фактичного виконання кредитором свого обов`язку з перерахування кредитних коштів (статті 1046, 1049 Цивільного кодексу України).

Відсутність таких доказів виключає можливість суду прийняти позов до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до статті 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази має право подати клопотання про їх витребування судом. Таке клопотання подається у строки, визначені частинами 2 та 3 статті 83 ЦПК України.

Водночас, відповідно до матеріалів справи, позивачем долучено опис вкладення до поштового відправлення, адресованого відповідачу. Однак із наданого документа не вбачається, що позивачем було направлено відповідачу копію позовної заяви разом із доданими до неї документами із зазначенням переліку таких документів та кількості аркушів кожного з них за зареєстрованою адресою відповідача.

Таким чином, подані матеріали не підтверджують належним чином факт направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Така позиція суду узгоджується з пунктом 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, відповідно до якого послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає у підтвердженні оператором поштового зв`язку у встановленому порядку змісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (зокрема виду вкладення, кількості тощо), що дає можливість ідентифікувати вкладені документи.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залишення поданої позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом подання:

-належних та допустимих доказів фактичного надання відповідачу кредитних коштів;

-належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів за його зареєстрованою адресою із зазначенням переліку вкладених документів та кількості аркушів кожного з них.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати позивачу строк три дні з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кудиба З. І.