Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/1040/2026 Справа № 641/9298/25
У Х В А Л А

02 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лисих Р.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до ПАТ «ВФ Україна», в якому просив суд визнати незаконним та зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» анулювати нарахування у розмірі 6,00 гривень за послугу міжнародного SMS-повідомлення від 22 жовтня 2025 року, яку ОСОБА_1 не замовляв; визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» щодо припинення надання ОСОБА_1 електронних комунікаційних послуг за абонентським номером НОМЕР_1 , які були вчинені внаслідок незаконного нарахування заборгованості; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» здійснити коригування балансу особового рахунку № НОМЕР_2 , зарахувавши неправомірно списані грошові кошти в розмірі 199,74 гривень в рахунок оплати обов`язкового платежу за тарифним пакетом та анулювавши штучно створену заборгованість; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» відновити надання електронних комунікаційних послуг за абонентським номером НОМЕР_1 згідно з умовами Договору № 32 від 30 грудня 2020 року; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» здійснити перерахунок абонентської плати, нарахованої за абонентським номером НОМЕР_1 , шляхом її пропорційного зменшення за весь період неправомірного припинення надання послуг, починаючи з 1 листопада 2025 року і до дня фактичного відновлення надання послуг (або до дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили); стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 04.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.12.2025 через засоби поштового відправлення, до канцелярії суду від позивача надійшла заява про забезпечення зазначеного позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на розірвання (припинення дії) Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № НОМЕР_2 від 30.12.2020 та деактивацію (анулювання, відключення від мережі) абонентського номеру НОМЕР_1 до набрання законної силі рішенням суду у цій справі.

Ухвалою суду від 11.12.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

14.01.2026 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до канцелярії суду від позивача надійшла повторно заява про забезпечення зазначеного позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на розірвання (припинення дії) Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку за абонентським номером НОМЕР_1 , а також дії щодо деактивацію (анулювання, відключення від мережі) або передачі (продажу) третім особам цього абонентського номеру до набрання законної силі рішенням суду у цій справі.

Ухвалою суду від 15.01.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

18.02.2026 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до канцелярії суду від позивача надійшла втретє заява про забезпечення зазначеного позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на одностороннє розірвання (припинення дії) Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку за особовим рахунком № НОМЕР_2 , а також на остаточну деактивацію, анулювання або відчуження абонентського номера НОМЕР_1 , що належить заявнику до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалою суду від 19.02.20206 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

12.02.2026 позивач звернувся до суду із клопотанням, в якому просив суд долучити до матеріалів справи № 641/9298/25 належним чином засвідчену копію листа ТОВ "КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ." № 23083444 від 11.02.2026. Просив постановити окрему ухвалу, якою визнати факт порушення ПрАТ "ВФ Україна" вимог Закону України "Про захист персональних даних" та Закону України "Про захист прав споживачів" під час розгляду справи, що виразилося у незаконній передачі персональних даних позивача третім особам; направити окрему ухвалу Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини для проведення перевірки додержання законодавства про захист персональних даних та вирішення питання про притягнення винних посадових осіб ПрАТ "ВФ Україна" до адміністративної відповідальності за статтею 188-39 Кодексу України про адміністративні правопорушення; направити окрему ухвалу керівництву ПрАТ "ВФ Україна" для вжиття заходів щодо негайного припинення обробки персональних даних ОСОБА_1 колекторськими установами та проведення службового розслідування.

В обгрунтування заяви вказав на те, що 11 лютого 2026 року на електронну адресу позивача надійшов офіційний лист від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СТ." за вихідним номером 23083444. Зі змісту даного документа вбачається, що ПрАТ "ВФ Україна" уклало з колекторською компанією Договір про надання послуг щодо стягнення заборгованості № ЕБ-17-511758 від 01.11.2017 року, метою якого визначено вчинення дій, спрямованих на стягнення заборгованості у досудовому порядку. У тексті листа та доданому до нього Витязі з Реєстру містяться повні персональні дані позивача, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_3 ), а також реквізити спірного договору № 32, датованого 22 липня 2019 року. Вважає, що дії ПрАТ "ВФ Україна" містять ознаки систематичного порушення конституційних прав позивача та імперативних норм законодавства. Посилається на те, що відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки. Склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та ненадмірними стосовно визначеної мети їх обробки. Передача персональних даних колекторським установам під час судового оскарження боргу є надмірною обробкою, яка не відповідає легітимній меті та порушує права суб`єкта даних. Також такі дії кваліфікуються як агресивна підприємницька практика в розумінні статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки містять елементи примусу та надокучання, що істотно впливає на свободу вибору споживача. Згідно зі статтею 188-39 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення законодавства у сфері захисту персональних даних тягне за собою адміністративну відповідальність, а складання протоколів про такі правопорушення, відповідно до статті 255 КУпАГІ, належить до повноважень уповноважених осіб секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Враховуючи викладене, а також факт ігнорування відповідачем судового процесу та продовження протиправних дій під час розгляду справи, позивач вважає за необхідне просити суд про застосування заходів процесуального реагування.

Представник відповідача надав заперечення на вказане клопотання, в якому зазначив, що впункті 10.3 Договору про надання послуг мобільного зв`язку № НОМЕР_2 від 30 грудня 2020 року, укладеного між позивачем та підповідачем, зазначено, що підписуючи цей договір Абонент надає згоду на обробку його персональних даних та/або передачу третім особам для цілей, пов`язаних з наданням та отриманням телекомунікаційних послуг, виконанням грошових зобов`язань, обслуговуванням абонента та супроводженням технологічних та інших процесів Оператора, а також підтверджує що попереджений про їх внесення до баз персональних даних Оператора та про свої права, визначені ЗУ «Про захист персональних даних», мету збору даних та осіб, яким передаються його персональні дані.» Таким чином, позивач як абонент ще під час укладення зазначеного договору був належним чином обізнаний та надав згоду на можливість обробки і передачі його персональних даних третім особам, у тому числі у випадку невиконання ним грошових зобов`язань за Договором, з метою забезпечення належного виконання таких зобов`язань. Відповідно до доказів, поданих відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, станом на 01.11.2025 та на дату розгляду справи у позивача наявна заборгованість перед відповідачем у розмірі 200,26 грн, за надані в повному обсязі ПрАТ «ВФ Україна», замовлені та отримані Абонентом електронні комунікаційні послуги, яка до цього часу не погашена. При цьому відповідач повторно зазначає, що для відновлення надання електронних комунікаційних послуг у листопаді 2025 року позивачу було достатньо сплатити зазначену суму заборгованості. Після призупинення надання послуг відповідачем не нараховувались будь-які додаткові платежі. Крім того, як було зазначено самим позивачем під час судового засідання 13.01.2026, несплата наявної заборгованості є його свідомою та принциповою позицією у даній справі. За наведених обставин вбачається, що наслідки, на які посилається позивач, як в позові, так і в клопотанні, обґрунтовуючи нібито завдану йому моральну шкоду, є результатом його власної протиправної поведінки та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з тривалим невиконанням та свідомим порушенням позивачем умов укладеного Договору. Також звертає увагу, що наявність судового спору у вказаній справі не позбавляє відповідача права вчиняти будь-які правомірні дії, у тому числі в судовому або позасудовому порядку, спрямовані на захист своїх прав та законних інтересів щодо стягнення правомірно нарахованої заборгованості, зокрема із залученням третіх осіб.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи клопотання, просив постановити окрему ухвалу.

Представник відповідача Лисих Р.В. проти задоволення вказаного клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у клопотанні обставини, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 262 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним органам або посадовим особам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду, яке реалізується у разі, коли під час судового розгляду встановлено очевидні та належним чином підтверджені факти порушення закону, які потребують реагування суду.

Разом з тим доводи позивача, викладені у клопотанні, фактично стосуються оцінки правомірності дій відповідача у межах спірних правовідносин між сторонами, що є предметом розгляду даної цивільної справи та підлягає оцінці судом під час вирішення спору по суті.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку, яким передбачено надання абонентом згоди на обробку та передачу його персональних даних для цілей, пов`язаних із наданням телекомунікаційних послуг та виконанням зобов`язань за договором.

На даній стадії розгляду справи судом не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про наявність порушення відповідачем вимог законодавства у сфері захисту персональних даних, що потребувало б реагування шляхом постановлення окремої ухвали.

Крім того, питання наявності чи відсутності ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-39 КУпАП, належить до компетенції уповноважених органів, визначених законодавством, та не може бути встановлено судом у межах розгляду даного клопотання без наявності належних та допустимих доказів відповідного порушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстави для постановлення окремої ухвали у даній справі відсутні, а тому клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.2,4,13, 28,76-81,95,258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали по справі № 641/9298/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту ії проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.03.2026.

Суддя Г. В. Кожихова