Справа № 138/77/24
Провадження № 22-з/801/35/26
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Голота Л. О.
11 березня 2026 рокуСправа № 138/77/24м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),
суддів Оніщука В.В., Рибчинського В.П.,
розглянув у порядку письмового провадження питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі № 138/77/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, трьох процентів річних та інфляційних втрат,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.11.2025 та додаткове рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 5.12.2025, -
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.11.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 251968 грн 75 коп, з яких 200000 грн сума безпідставно набутих коштів, 35135 грн 87 коп сума інфляційних втрат, 16832 грн 88 коп сума трьох процентів річних. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у розмірі 2015 грн 75 коп.

Додатковим рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 5.12.2025 заяву представника позивача адвоката Варцаби С.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 4.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.11.2025 та додаткове рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 5.12.2025 скасовано та ухвалено нове. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, трьох процентів річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000 гривень суми безпідставно набутих коштів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2022 гривні 92 копійки.

9.03.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 2845/26-вх) ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, а саме : копію ордера № 1116354 від 18.02.2026; акт приймання-передач наданих адвокатських послуг від 6.03.2026; рахунок від 9.03.2026 на оплату адвокатських послуг.

9.03.2026 до апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 2863/26-вх) ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання обґрунтовано тим, що : (1) представником позивача у поданих документах не зазначено, скільки часу затрачено представником для надання правової допомоги; (2) визначений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 50000 грн не відповідає вимогам частини четвертої статті 137 ЦПК України є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг; (3) з огляду на нескладність справи, предмет спору, а також обсяг виконаної роботи адвокатом під час розгляду справи, розмір витрат слід зменшити в обсязі до 3000 грн.

Ознайомившись із поданими доказами, з клопотанням представника відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, матеріалами справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Варцаба С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні апеляційного суду 4.03.2026 зробив заяву про те, що відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення апеляційним судом будуть подані докази понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Таку ж заяву ним зроблено в заяві від 18.02.2026 (вх № 2040 від 18.02.2026) /т.2 а.с. 147-148/.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача зазначено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 50000 грн /т. 2 а. с. 125/.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат(постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача подано наступні докази : копію договору про надання правової допомоги від 1.07.2021 /т.2 а. с. 63, 150/; копія додаткової угоди від 27.11.2023 до договору про надання правової допомоги від 1.07.2021 /т.2 а. с. 66/; копію ордера від 29.12.2025 серії № 1084934 /т.2 а. с. 149/; копію додаткової угоди від 25.12.2025 до договору про надання правової допомоги від 1.07.2021 /т.2 а.с. 151/; копію ордера № 1116354 від 18.02.2026 /т.2 а. с. 152/; копію акта приймання-передачі наданих адвокатських послуг від 6.03.2026; копію рахунку від 9.03.2026 на оплату адвокатських послуг.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги від 1.07.2021 на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта; гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди від 27.11.2023 до договору про надання правової допомоги від 1.07.2021 адвокат представляє інтереси ОСОБА_5 в Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області з метою захисту його права та інтересів у судовому розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів. /т.2 а. с. 151/.

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди від 25.12.2025 до договору про надання правової допомоги від 1.07.2021 адвокат представляє інтереси ОСОБА_5 у Вінницькому апеляційному суді з метою захисту його права та інтересів у судовому розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів. Гонорар адвоката з урахуванням п.4.1 договору є фіксованим та становить 50000 грн, що включає в себе всі витрати, які нестиме адвокат, у зв`язку з наданням послуг клієнту /т.2 а. с. 66/.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 у справі № 922/3812/19 зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Таким чином, за відсутності можливості перевірити методику розрахунку гонорару, вартість години роботи чи певного виду послуги, суд вважав обґрунтованим висновок апеляційного суду про зменшення суми стягнутих витрат на правову допомогу.

Згідно з частиною першою, другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Звертаючись в суд з позовом позивачем зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 50000 грн /т. 1 а. с. 5/.

У клопотанні про ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 25000 грн /т.2 а. с. 59-61/.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача зазначено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 50000 грн /т. 2 а. с. 125/.

Тобто, представник позивача з урахування заявлених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції (25000 грн) просив стягнути ще 50000 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Представником позивача не зазначено з яких причин заявник не зміг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку в позовній заяві.

Матеріали справи свідчать про перевищення позивачем у остаточному (орієнтовному) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу (75000 грн) у порівнянні з очікуваним її розміром (50000 грн у позові), що є істотним перевищенням в розумінні частини четвертої статті 141 ЦПК України.

Апеляційний суд зазначає, що з відповідача стягнуто на користь позивача розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 4039,44 грн.

Апеляційний суд наголошує, що позовні вимоги задоволено на 19,84 %.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи, що сума витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції істотно перевищує суму витрат на правничу допомогу, яка зазначена в орієнтовному розрахунку у позові, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, незначний рівень складності справи, принцип пропорційності розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 4000 гривень витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись нормами статей 137, 141, 270, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про компенсацію судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 138/77/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 гривень витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський