Справа № 177/1974/25
Провадження № 2/177/378/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 березня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Дятел К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/1974/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє адвокат Губар Антон Леонідович, до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Фермерське господарство «Надеждівське» про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

У липні 2026 року представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю позивача - ОСОБА_1 . Згідно довідки Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 24.09.2024 р. №193/7/02-29, ОСОБА_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Криворізького району до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею за вказаною адресою була зареєстрована і позивач. Єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_2 є її донька - ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Лібкиехта» Криворізького району Дніпропетровської області, розміром 5.03 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується копією сертифікату па право на земельну частку (пай) серії ДП №0121462 від 04.06.1997. 30 вересня 2024 року позивач звернулася до Приватного нотаріуса Нянчур С.М. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 5,03 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території КСП «ім. Карла Лібнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, сертифікат на яку серії ДП №0121462 виданий на ім`я її померлої матері ОСОБА_2 .

Постановою Приватного нотаріуса Нянчур Сергія Миколайовича від 29.05.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розміром 5,03 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території КСП «ім. Карла Лібнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, сертифікат на яку серії ДП №0121462 виданий на ім`я її померлої матері ОСОБА_2 та яка на підставі землевпорядної документації - «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» є сформованою земельною ділянкою, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.6305 га. кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0949 розташованої на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та яка станом на дату видачі цієї постанови рахується, як невитребувана земельна ділянка у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності ОСОБА_2 на неї.

З постанови Приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2025 позивачу стало відомо, що на запит Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур Сергієм Миколайовичем від 20.11.2024 р. №528/02-14 стосовно надання інформації щодо зареєстрованого права власності (користування) на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 Відділом №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано відповідь з якої вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що вилаються членам колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Лібнехта» Криворізького району Дніпропетровської області па ім`я ОСОБА_2 виданий сертифікат серії ДІЇ №0121462 на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території КСП «ім. Карла Лібнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Станом на 31.12.2012 відомості щодо зареєстрованого у встановленому законодавством порядку права власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до розпорядження Голови Криворізької районної державної адміністрації від 25.09.2017 №Р-457/0/5б-17 на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 , на підставі вищезазначеного сертифікату, була розроблена «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на підставі якої 02.04.2019 року було сформовано та зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6305 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0949 розташованої на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Рішенням Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 12.06.2016 року №809/ХХХІУ/УІІ затверджено зазначену документацію із землеустрою та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0949 передано в оренду Фермерському господарству «Надеждівське».

Відділом №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначено, що земельна частка (пай), яка належала ОСОБА_2 , на підставі сертифікату ДП №01021462 є сформованою у земельну ділянку і рахується, як невитребувана земельна ділянка та станом на поточну дату згідно даних Державного земельного кадастру, отриманих взаємодії з Державним реєстром речових прав па нерухоме майно, перебуває в оренді ФГ «Надеждівське».

У даному випадку відсутні умови для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_2 , оскільки проживала з останньою до моменту її смерті за однією адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи той факт, що за життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Лібкнехта» Криворізького району, Дніпропетровської області, розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів та в подальшому земельна частка (пай) сформована у земельну ділянку і рахується, як невитребувана земельна ділянка та станом на поточну дату згідно даних Державного земельного кадастру, отриманих взаємодії з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, перебуває в оренді ФГ «Надсждівське», враховуючи наявність відмови Приватного нотаріуса Пянчура С.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності ОСОБА_2 на неї, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 4,6305 га, кадастровий помер земельної ділянки :03:001:0949, розташованої на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 25.07.2025 відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін, від Приватного нотаріуса Нянчура Сергія Миколайовича витребувано інформацію зі спадкової справи відносно кола спадкоємців до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.10.2025 до суду надійшли витребувані докази.

Ухвалою суду від 13.10.2025 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 29.10.2025 клопотання представника позивача адвоката Губаря А.Л. про повернення до підготовчого судового засідання та зміну предмету позову у цивільній справі задоволено. Розгляд справи № 177/1974/25 повернуто до стадії підготовчого провадження. Прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову від 29 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду від 29.01.2026 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, заявою від 09.03.2026 просили справу розглянути за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали.

Представник Новопільської сільської ради Криворізького району в судове засідання не з`явився, заявою від 09.03.2026 просив справу розглянути за його відсутності, відзив на позов не подав. При прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи Фермерського господарства «Надеждівське» в судове засідання не з`явився, листом від 30.01.2026 просив справу розглянути без участі представника, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, свідоцтвом про укладення шлюбу, яке підтверджує зміну прізвища позивача з ОСОБА_3 на Варенко, копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про смерть (а.с. 11, 12, 13, 14).

Згідно змісту довідки Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 24.09.2024 р. №193/7/02-29, ОСОБА_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею за вказаною адресою була зареєстрована і позивач ОСОБА_1 (а.с. 16).

За життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Лібкиехта» Криворізького району Дніпропетровської області, розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією сертифікату па право на земельну частку (пай) серії ДП №0121462 від 04.06.1997 (а.с. 20).

30 вересня 2024 року позивач звернулася до Приватного нотаріуса Нянчур С.М. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 5,03 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території КСП «ім. Карла Лібнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, сертифікат на яку серії ДП №0121462 виданий на ім`я її померлої матері ОСОБА_2 .

Постановою Приватного нотаріуса Нянчур Сергія Миколайовича від 29.05.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розміром 5,03 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території КСП «ім. Карла Лібнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, сертифікат на яку серії ДП №0121462 виданий на ім`я її померлої матері ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності ОСОБА_2 на неї (а.с. 17).

Відповідно до листа відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються членам колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Лібнехта» Криворізького району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 виданий сертифікат серії ДП №0121462 на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості),розташованої на території КСП «ім. Карла Лібнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Станом на 31.12.2012 відомості щодо зареєстрованого у встановленому законодавством порядку права власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_2 відсутні.

Статтею 13 Закону У країни «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» визначено, що земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, є невитребуваною земельною ділянкою.

Невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк, визначений у договорі оренди земельної ділянки.

Відповідно до розпорядження Голови Криворізької районної державної адміністрації від 25.09.2017 р. №Р-457/0/56-17 на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 , на підставі вищезазначеного сертифікату, була розроблена «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на підставі якої 02.04.2019 року було сформовано та зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6305 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0949 розташованої на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Рішенням Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 12.06.2016 року №809-ХХХІV/VІІ затверджено зазначену документацію із землеустрою та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0949 передано в оренду Фермерському господарству «Надеждівське».

Зі змісту договору оренди земельної ділянки від 26 червня 2019 року укладеного між Новопільською сільською радою та ФГ «Надеждівське» слідує, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування для ведення товарного сількогосподарчого виробництва з метою здійснення діяльності у сфері сільського господарства земельну ділянку площею 4,6305 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0949 строком на 5 років (а.с. 26-29).

Положення ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», закріплюють поняття невитребуваної земельної ділянки, якою є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк, визначений у договорі оренди земельної ділянки, але не довше, до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю.

Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого иемайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець мас право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15. 16 ЦК України).

У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу па те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс 18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

У даному випадку відсутні умови для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом, передувало вирішення питання щодо отримання позивачем у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що вказує на наявність перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та підстав для вирішення питання про порушення або невизнання права позивача у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61 -19798св 18) вказано, що «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У Пленумі Верховного Суду України в п.23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено судам, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_2 , оскільки проживала з останньою до моменту її смерті за однією адресою: АДРЕСА_1 ; враховуючи той факт, що за життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Лібкнехта» Криворізького району, Дніпропетровської області, розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів та в подальшому земельна частка (пай) сформована у земельну ділянку і рахується, як невитребувана земельна ділянка та станом на поточну дату згідно даних Державного земельного кадастру, отриманих взаємодії з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, перебуває в оренді ФГ «Надсждівське»; враховуючи наявність відмови Приватного нотаріуса Пянчура С.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності ОСОБА_2 на неї; слід прийти до висновку, що за встановлених обставин невизнане право позивача має бути захищено шляхом визнання за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну частку (пай) із земель КСП ім К. Лібкнехта, розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів, що належала ОСОБА_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0121462 від 04.06.1997.

Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну частку (пай) із земель КСП ім К. Лібкнехта, розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів, що належала ОСОБА_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0121462 від 04.06.1997.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко