"09" березня 2026 р.
Провадження №2/489/62/26
УХВАЛА

09 березня 2026 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Горецькою П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію проживання малолітньої дитини

встановив.

Позивачка, через свою представницю адвокатку Доманову І.Ф., звернулася до суду з позовом, яким просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 .

Відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2021, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2021, зазначену цивільну справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва за територіальною підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2022, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 22.07.2025, поновлено провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2025, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно приписів ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судові засідання, які були призначені, зокрема, на: 04.09.2025, 27.10.2025, 03.12.2025 та 17.02.2026, ані позивачка, ані представниця позивачки не з`явилися, про що були повідомлені належним чином, що підтверджується судовими повістками та довідками про доставку електронного листа.

Крім того, інформація про призначені судові засідання розміщена на сайті суду і є доступною для осіб, які приймають участь у її розгляді.

В свою чергу, явка сторони чи її представника в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Після поновлення провадження у справі, ані позивачка, ані представниця позивачки у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

З відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України, вбачається наявність інформації про те, що адвокатка Доманова І.Ф. призупинила право на зайняття адвокатською діяльністю згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 23.05.2022.

Згідно ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу ч.3 ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач не з`явився до суду повторно без поважних причин.

Позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відсутність позивачки в судових засіданнях, за відсутності заяви про проведення судового розгляду без її участі, з огляду на категорію справи, позбавляє суд можливості здійснити розгляд справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивач навмисно затягує розгляд справи, зловживаючи своїми процесуальними правами.

На думку суду, саме приписи ст. ст. 44, 223,257 ЦПК України перешкоджають позивачеві зловживати своїми процесуальними правами та штучно затягувати розгляд справи. Можливість неприбуття у судове засідання без поважних причин призводитиме до порушення законодавчо встановлених строків розгляду справ та матиме негативний вплив на ефективність судочинства.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач, тобто вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, систематичні неявки позивача в судові засідання, незалучення ним представника (в разі неможливості брати участь у справі особисто), неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судом було вжито достатніх заходів з метою сприяння позивачеві у ефективній реалізації ним права на справедливий суд, в тому числі шляхом забезпечення доступу до правосуддя. З огляду на системний характер неприбуття позивача до суду без існування для цього поважних причин, залишення позовної заяви без розгляду є пропорційним обмеженням, яке переслідує законну мету, не звужує та не зменшує доступ до правосуддя.

Крім того, суд зазначає, що будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді цивільної справи, дотримання процесуальних строків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення цивільного позову без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1. ст. 257 ЦПК України, оскільки не з`являючись у судові засідання, позивач недобросовісно користується належними йому процесуальними правами, що сприяє зволіканню у розгляді справи.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 4, 158, 257, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію проживання малолітньої дитини залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено «09» березня 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева