Дата документу 04.03.2026Справа № 554/2714/26
Провадження № 2-н/554/776/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду м. Полтави Сініцин Е.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із наданої заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість, яка виникла через порушення боржником взятих на себе зобов`язань за укладеним договором, а саме через несплату боржником наданих послуг.

Суд вважає, що наданий заявником розрахунок заборгованості не може визнаватися належним та допустимим доказом заборгованості у розумінні ст.79 ЦПК України, оскільки відображена в ньому інформація про споживання електричної енергії лише в одному місяці у жовтні 2025 року у розмірі - 1 238 кВт є занадто великою, щоб відповідати дійсності.

Споживання електричної енергії у розмірі 1 238 кВт можливо за деякий період часу і вираховується за тарифами на той час.

Встановлення стягувачем споживання такої кількості енергії споживачем, відбувається за несвоєчасним виконанням обов`язків самим ТОВ «Полтаваенергозбут».

Відтак, суд вважає розрахунок заборгованості таким, що не підтверджує наявність заборгованості за споживання електричної енергії у визначеному розмірі, з чого вбачається наявний між сторонами спір про право.

З огляду на те, що вказаний розрахунок є ключовим доказом наявності заборгованості та визнаний судом недопустимим, у видачі судового наказу слід відмовити.

В п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України закріплено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд вважає за необхідне в заяві про видачу судового наказу - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 164, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Е.М. Сініцин.