Справа № 285/666/26
провадження № 2/0285/1115/26
У Х В А Л А

09 березня 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Ухвалою суду від 06.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.03.2026 від представника відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до яких остання просить проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки існує необхідність у розгляді справи в порядку загального позовного провадження, так як через складність та інші обставини справу недоцільно розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, у провадженні Звягельського міськрайонного суду Житомирської області перебуває справа № 285/6720/26 за позовом іншої дочки ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Для об`єктивного розгляду існує є необхідність в об`єднанні двох цивільний справ з однорідними вимогами позивачів. Відповідач є непрацездатним та має складний стан здоров`я. У зв`язку із складністю, особливостями предмета доказування, справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження та підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд, дослідивши вказані заперечення, матеріали справи, дійшов висновку, що вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19, ч. 1 ст. 274 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 19 ЦПК України, для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно положень ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на зазначене, представником відповідача не обґрунтовано необхідність розгляду справи у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.

У свою чергу, саме лише посилання на таку необхідність без належного обґрунтування не може слугувати підставою для задоволення зазначеної заяви.

З урахуванням наведеного, заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати докази. Положення цивільного процесуального законодавства надають рівні можливості у визначеному положеннями ЦПК України порядку подавати докази як позивачу, так і відповідачу,- у тому обсязі, в якому сторони вважають за необхідне для підтвердження чи спростування обставин справи, на які вони посилаються як на підставу для задоволення позову чи своїх заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст.ст. 272, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Т.Б. Сташків