ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/4828/13-ц
номер провадження 6/695/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.,

за участю: секретаря судового засідання Демченко Л.О.,

представника заявника Литвина Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» Романенка Михайла Едуардовича про встановлення способу і порядку виконання рішення суду в справі №695/4828/13-ц,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся представник ТОВ «ВІН ФІНАНС» із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду. Заява обгрунтована тим, що 10.04.2014 Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області постановив рішення у справі №695/4828/13-ц, яким вирішено позов АТ «УкрСиббанк» задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми боргу за кредитними договорами № 0 та № 0 в розмірі 64688,13 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 становить - 757910,48 грн. 21 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 04.08.2008, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». 25 липня 2024 року відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». 25 липня 2024 року на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Однак, 09.08.2016 ухвалою суду в справі №695/4828/13-ц в задоволенні заяви «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну стягувача було відмовлено. В ухвалі суду встановлено: 21.09.2015 між «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами № 0 від 23.05.2007 та № 0 від 04.08.2008, укладеними між АТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перейшло до «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на суму 414338,44 грн. У резолютивній частині рішення суд не розмежував заборгованості за кредитними договорами як в описовій частині рішення конкретно визначено розмежування сум заборгованості, а саме: «станом на 10.04.2014 рік заборгованість ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитами становить 64688,13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.04.2014 року становить 757910,48 грн., з яких: за договором № 0 - 29435,02 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить 344978,43 грн.; за договором № 0 - 35353,11 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить 414338,44 грн.», що стало підставою для відмови в заміні стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення суду по справі №695/4828/13-ц - на ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». З поміж двох кредитних договорів, зазначених у рішенні суду, за якими стягнуто заборгованість, лише один відступлено «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»: №0 від 04.08.2008. Надалі ухвалою суду від 18.12.2019 у справі №695/4828/13-ц за заявою АТ «Укрсиббанк» видано дублікат виконавчого документа в справі за позовом АС «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості. Виконавчий лист було пред`явлено до виконання. Станом на 10.07.2025 виконавче провадження відкрито, де стягувачем зазначено АТ «Укрсиббанк». Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Отже, склалась ситуація, коли неможливо виконати рішення суду в справі №695/4828/13-ц на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС», як правонаступника кредитора. Також рішення суду й на користь АТ «Укрсиббанк» теж є невиконаним.

Враховуючи викладене, представник просить суд встановити спосіб і порядок виконання рішення суду у справі № 695/4828/13-ц від 10.04.2014, розмежувавши заборгованість за кредитними договорами а саме: заборгованість за договором № 0 - 29435,02 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 становить 344978,43 грн.; за договором № 0 - 35353,11 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 за 1 долар станом на 10.04.2014 становить 414338,44 грн.

У судовому засіданні представник заявника Литвин Д.В. підтримав заяву та просив задовольнити.

Інші учасники судового процесу у судове засдсідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2014 у справі № 695/4828/3-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитними договорами № 0 від 23.05.2007 року у розмірі 29 435,02 доларів США, що за курсом НБУ станом 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить -344 978,43 грн., за договором №0 від 04.08.2008 року 35 353,11 доларів США, що за курсом НБУ станом 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить - 414 338,44 грн. Мотивувальна частина рішення суду містить розмежування заборгованості кредитними договорами, а саме зазначено: «Станом на 10.04.2014 рік заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитами становить 64688,13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.04.2014 року становить - 757910,48 грн., з яких: за договором № 0 - 29435,02 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить - 344978,43 грн.; за договором № 0 - 35353,11 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить - 414338,44 грн.».

21.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договорами № 0 від 23.05.2007 року та № 0 від 04.08.2008 року укладеними між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на суму 414338,44 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2016 у справі № 695/4828/13-ц, залишеною без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 05.10.2016, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну стягувача відмовлено. Дата набрання законної сили: 05.10.2016. У мотивувальній частині постанови апеляційного суду Черкаської області від 05.10.2016 зазначено, що ч. 1 ст. 378 ЦПК України не передбачено часткову заміну сторони виконавчого провадження, а тому вимоги заявника фактично призведуть до зміни суті рішення суду, що не передбачено ст. 378 ЦПК України. Сторони вказували, що ніхто зі сторін не звертався до суду з клопотанням про роз`яснення рішення суду по справі, зміну порядку та способу виконання тощо.

Наказом директора ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» від 25.07.2024 перейменовано з 25.07.2024 ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2025 у задоволенні заяви ТОВ «ВІН ФІНАНС» про роз`яснення судового рішення у справі № 695/4828/13-ц відмовлено.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі Іммобільяре Саффі проти Італії наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Згідно з ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виходячи зі змісту пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 05.09.2018 року у справі № 2-749/11/2229.

При цьому, ключовим питанням є те, що під час зміни способу та порядку виконання рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

При вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Суд звертає увагу, що мотивувальна частина рішення суду містить розмежування заборгованості кредитними договорами, а саме зазначено: «Станом на 10.04.2014 рік заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитами становить 64688,13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.04.2014 року становить - 757910,48 грн., з яких: за договором № 0 - 29435,02 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить - 344978,43 грн.; за договором № 0 - 35353,11 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить - 414338,44 грн.».

У резолютивній частині рішення зазначено: «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми боргу за кредитним договором № 0 та № 0 в розмірі 64688,13 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 року становить - 757910,48 грн.»

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлена вимога ТОВ «ВІН ФІНАНС» про зміну порядку та способу виконання судового рішення від 10.04.2014 у справі №695/4828/13-ц підлягає до задоволення, оскільки, розмежувавши заборгованість за кредитними договорами, як того просить представник заявника, суд фактично не змінить його суті.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» Романенка Михайла Едуардовича про встановлення способу і порядку виконання рішення суду в справі №695/4828/13-ц задовольнити.

Встановити спосіб і порядок виконання рішення суду в справі №695/4828/13-ц від 10.04.2014, розмежувавши заборгованість за кредитними договорами, а саме: заборгованість за договором № 0 - 29435,02 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 становить 344978,43 грн.; за договором № 0 - 35353,11 доларів США, що за курсом НБУ 11,72 грн. за 1 долар станом на 10.04.2014 становить 414338,44 грн..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, якщо ухвалу проголошено у відсутність сторін - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали буде складено 11.03.2026.

Суддя: К.М. Ушакова