Справа № 344/4142/26
Провадження № 2/344/3899/26
У Х В А Л А

05 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Домбровська Г.В., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно, у якій ОСОБА_1 просить:

- встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час смерті останньої за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0511 га (кадастровий номер земельної ділянки: :03:018:0454, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), та на садовий будинок АДРЕСА_2 сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області) в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.03.2026 року визначено головуючу суддю Домбровську Г.В.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції та підсудності.

Для визначення підсудності спору суду необхідно з`ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст.19 ЦПК України).

Територіальна підсудність (юрисдикція) - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Правила загальної підсудності цивільних справ визначені в ч. 1 ст. 27 ЦПК України, згідно з якою позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, також зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладено щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підсудності.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Змістом позовних вимог є:

- встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час смерті останньої за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0511 га (кадастровий номер земельної ділянки: :03:018:0454, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), та на садовий будинок АДРЕСА_2 сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області) в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Так, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Так, у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Водночас, поняття позови, що виникають «з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18.

Цивільно-процесуальне законодавство за деякими категоріями справ на підставі специфіки предмету спору встановлює виключну підсудність, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ.

Виключна підсудність має пріоритет перед загальною та альтернативною підсудністю, встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Отже, оскільки по цій справі спір стосується визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0511 га (кадастровий номер земельної ділянки: :03:018:0454, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), та на садовий будинок АДРЕСА_2 , який розташований на цій земельній ділянці, що знаходиться на території садового товариства «Цементник» Ямницької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області (у минулому Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області) в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд вважає за необхідне передати справу урахуванням правил виключної підсудності за місцем розташування об`єкта нерухомості щодо якого виник спір.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» місцезнаходження, територіальна юрисдикція і статус суду визначаються з урахуванням принципів територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.

В листі Ради суддів України від 22 липня 2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому місцевим та апеляційним загальних судам, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Оскільки Ямницька територіальна громада, Івано-Франківського району Івано-Франківської області раніше входило до складу Тисменицького району Івано-Франківської області, на територію якого поширюється юрисдикція Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

За наведених обставин, враховуючи, що на дану категорію справ поширюється дія правила про виключну підсудність, а відтак справа територіально не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області та підлягає передачі до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (адреса:76002, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 150, E-mail: , Телефони: (0342)78-10-33), за місцем знаходження нерухомого майна щодо якого виник спір.

Не дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно,- передати на розгляд до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (адреса:76002, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 150, E-mail: , телефон: (0342)78-10-33).

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Домбровська Г.В.