Справа № 489/1616/26
Провадження №2-з/489/6/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

03 березня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна,

встановив:

В лютому 2026 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна. В обґрунтування позову зазначено, що сторони сумісно проживали без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка з 2013 року. В грудні 2019 року вони разом за спільні кошти придбали будинок по АДРЕСА_1 , який оформила на відповідача. У жовтні 2020 року відповідач виїхала до Республіки Польщі на заробітки, а позивач продовжував проживати у спірному будинку з її сином, вважаючи і його своєю сім`єю. В липні 2024 року сторони разом проводили дозвілля, разом проживали та їздили до Одеси на відпочинок. Проте в грудні 2025 року відповідач, повернувшись з Польщі, повідомила позивачу, що більше не бажає проживати з позивачем у спірному будинку та наполягала на його виїзді з цього будинку.

Посилаючись на те, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 по грудень 2025 року та у 2019 році придбали за спільні кошти будинок, позивач просить суд: визнати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності сторін та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку цього будинку.

Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні на 22.04.2026 на 09:00 год.

Також 27.02.2026 позивач через свого представника звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, тощо.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати на ним право власності на 1/2 частку будинку, що може бути об`єктом права спільної сумісної власності.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 03.03.2026, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер 971 від 20.12.2019, посвідченого ПН ММНО Захаренко І.В.

Судом встановлено наявність спору між сторонами, та при вирішенні питання щодо забезпечення позову береться до уваги можливість виконання судового рішення у разі його задоволення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також приймаючи до уваги відповідність застосованого заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню. А саме необхідно накласти арешт на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67 кв.м., житловою площею 50,5 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 971 від 20.12.2019, посвідченого ПН ММНО Захаренко І.В.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РОНКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Повний текст ухвали складено 03.03.2026.

Суддя Г.А. Микульшина