Справа № 490/767/26
н/п 2/490/2069/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2026 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

04.02.2026 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) судом 10.02.2026 року було направлено відповідні запити та 27.02.2026 року отримана інформація щодо місця проживання (перебування) відповідачки ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління ДМС України в Миколаївській області від 27.02.2026 року, згідно з якою за відомостями ВОМІРМП та ВІС УДМС у Миколаївській області ОСОБА_1 з 18.04.2005 року значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

За правилами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку: оскільки зареєстроване місце реєстарції проживання відповідачки АДРЕСА_1 , а тому матеріали позовної заяви слід передати за зареєстрованим місцем проживання відповідачки - до Веселинівського районного суду Миколаївської області.

Спори між судами про підсудність, згідно ст. 32 ЦПК України, не допускаються.

Керуючись ч. 1 ст. 31, 32, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати за підсудністю на розгляд до Веселинівського районного суду Миколаївської області (57001, смт Веселинове, вул. Мозолевського, буд. 36).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін