Справа № 758/2233/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

з участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження нею дитини на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що заявниця, яка є громадянкою України, проживає та зареєстрована на тимчасово окупованій території України, а саме: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину жіночої статі - ОСОБА_3 . Дитина народилась поза шлюбом, оскільки заявниця станом на дату народження дитини не перебувала та на даний час не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Запис про чоловіка, як батька дитини, в актовому записі про її народження відсутній. Довідка з пологового будинку про народження дитини була здана до Скадовського районного відділу записів актів громадянського стану Управління РАЦС Херсонської області, яким і було видане відповідне свідоцтво про народження. Із урахуванням наведеного, заявниця просить встановити факт народження дитини жіночої статі: ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження - м. Скадовськ, Херсонська область, Україна; мати дитини: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а також допустити негайне виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 13.02.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Одночасно із заявою представник заявниці подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявниці.

Ураховуючи наведене, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданих документів заявниця не перебуває у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_3 , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 187 від 17.11.2022, виданим КНП «Скадовська центральна міська лікарня» Скадовської міської ради, а також свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Сімферопольським районним відділом РАЦС № 2 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, судом встановлено, що документ на підтвердження факту народження дитини виданий заявниці на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №545 від 08.08.2005, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявниці у справі у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000.

Відповідно до вимог ч.4,7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Положеннями ст.ст.3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Питання ж про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

У листі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 №985/0/208-21 судам надано роз`яснення, що відмова у вчиненні реєстраційної дії органами державної реєстрації актів цивільного стану не є обов`язковою для встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до статті 317 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, у практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розвинений принцип узгодженості спірного питання, зокрема, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, у тому числі й цим. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за змістом цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті оцінки медичних документів про смерть фізичної особи громадянина України, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території, зразків, визначених законодавством України, можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що мати дитини не має можливості надати до органів ДРАЦС документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема, медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження у заявниці дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Скадовськ Херсонської області підтверджено доказами, які суд визнає достатніми, належними та допустимими, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявниці.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебуває.

Відомості про батька дитини в актовому записі про її народження відсутні.

В силу ч.ч. 1 та 3 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження дитини, а саме: ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження - м. Скадовськ, Херсонська область, Україна; мати дитини: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 : відомості про батька дитини - ОСОБА_4 , громадянина України, внесено відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.

Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки державним органам провести державну реєстрацію факту народження дитини, а заявниці - отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту народження дитини заявниці на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити юридичний факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України- в м. Скадовськ Херсонської області, Україна, у матері: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженки с. Нововолодимирівка Голопристанського району Херсонської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказати в актовому записі про народження дитини, що батьком дитини є ОСОБА_4 , громадянин України, відомості про якого внесено відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.

Факт народження дитини встановити для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах ДРАЦС України.

Рішення підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

- заявник - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- заінтересована особа - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 6, .

Суддя О. О. Ковбасюк