Справа №197/645/17
провадження №6/197/3/26
Широківський районний суд Дніпропетровської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року

приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гері О.Г., розглянув заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», відповідач ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство «ПриватБанк», Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дублікату виконавчого листа, та

встановив:

До Широківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник заявника Петрийчук Андрій Богданович, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дублікату виконавчого листа. Свою заяву обґрунтовує тим, що на підставі рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року у справі №197/645/17 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості видано виконавчий лист №197/645/17 від 15.02.2019. 25.06.2020 виконавчий лист №197/645/17 від 15.02.2019 повернуто без виконання стягувачу та зазначено, що документ може бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 25.06.2023 року. 22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» було укладено договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитним договорами, у тому числі за кредитним договором до відповідача у вказаній справі. Таким чином, ТОВ «Капіталресурс» став новим кредитором відповідача по справі №197/645/17.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява ТОВ «Капіталресурс» не підлягає задоволенню з таких підстав.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані ст.55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках.

Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.

Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 не вбачала підстав для відступу.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 74, 75) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України (аналогічна ст.442 ЦПК України), з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК Кодексу (аналогічна ст.55 ЦПК України). У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 ГПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст.55 ЦПК України.

У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч.5 ст.442 ЦПК України.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21) Верховний Суд дійшов висновку про те, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження).

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання, або у разі його поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий документ міг бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 25.06.2023 року, а тому підстав у видачі дублікату виконавчого листа №197/645/17 від 15.02.2019 суд не вбачає.

Керуючись ст.433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

постановив:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №197/645/17 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5) підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

С у д д я: О.Г. Геря