ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/171/26 Справа № 199/1088/25 Головуючий у першій інстанції: Якименко Л.Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Никифоряка Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2025 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15.11.2021 року між ТОВ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7469 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на суму 24800,00 грн. Свої зобов`язання за договором кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяців, кінцевою датою повернення кредиту є 15.11.2023 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник 15.11.2021 року уклав з ПрАТ «СК «Уніка Життя" договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 4800,00 грн. У подальшому клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом відповідач сплатив Банку лише 6697,51 грн. Останній платіж проведено 07.04.2022 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 15.11.2023 року. Після закінчення строку кредиту відповідач не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №11/04/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за кредитним договором №7469 від 15.11.2021 року, що укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 . У зв`язку із зазначеним, станом на 10.04.2024 року сформувалася наступна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором від 15.11.2021 року: заборгованість за основним боргом в сумі 23408,78 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 22035,79 грн., що разом становить 45444,57 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість у загальному розмірі 45444,57 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та 7200,00 грн. на оплату професійної правничої допомоги адвоката.

Заочним рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7469 від 15.11.2021 року у сумі 45444,57 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 23408,78 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 22035,79 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Санфорд Капітал», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення місцевого суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення у цій частині нового судового рішення про стягнення 7200,00 грн вказаних судових витрат.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 45444,57 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.11.2021 року між відповідачем та АТ «Банк Кредит Дніпро» було укладено кредитний договір №7469, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 24800,00 грн строком кредитування 24 місяців.

11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №11/04/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за кредитним договором №7469 від 15.11.2021 року, що укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем.

Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем після спливу строку, встановленого в договорі.

Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитним договором №7469, укладеним між АТ «БанкКредит Дніпро» та ОСОБА_1 станом на 10.04.2024року загальна заборгованість становить 45444,57 грн. та складається із: заборгованість за основним боргом 23408,78 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 22035,79 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, укладеного ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», в особі керуючого партнера Маслюженко М.П. (а.с.61-64), копію акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 на суму 7200,00 грн. (а.с.66).

Згідно змісту акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 16.12.2024 року, АО «Альянс ДЛС» надано професійну правничу допомогу ТОВ «Санфорд Капітал» в місцевому суді, а саме складання, підписана та подання позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 (а.с.66).

Матеріалами справи підтверджено надання адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» правничої правової допомоги ТОВ «Санфорд Капітал» в суді першої інстанції. А саме, АО «Альянс ДЛС» складено, підписано та подано позовну заяву про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 .

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог (стягнуто повну суму заборгованості - 45444,57 грн), з відповіда на користь позивача підлягає стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи місцевим судом, у розмірі 7200,00 грн.

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (підпункт в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3332 від 28.04.2017 року (а.с.46), копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 19.08.2024 року (а.с.45), копію акта приймання -передачі послуг з правничої допомоги №7 від 15.04.2025 року на суму 8400,00 грн (а.с.47).

Згідно змісту акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №7 від 15 квітня 2025 року, АО «Альянс ДЛС» надано професійну правничу допомогу ТОВ «Санфорд Капітал», а саме складання, підписана та подання апеляційної скарги на заочне рішення суду у справі №199/1088/25 (а.с.47).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений АО «Альянс ДЛС» у даній справі в суді апеляційної інстанції, що підтверджуються матеріалами справи. А саме, АО «Альянс ДЛС» складено, підписано та подано апеляційну скаргу на заочне рішення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання АО «Альянс ДЛС» професійної правничої правової допомоги позивачу в суді апеляційної інстанції, що погоджено договором та актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №7 від 15.04.2025, на суму 8400,00 грн.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги задоволення апеляційної скарги та задоволення позовних вимог; встановивши доведеність факту надання та вартості наданих послуг позивачу з професійної правничої допомоги АО «Альянс ДЛС», - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 8400,00 грн.

Необхідно також зауважити, що заперечень щодо неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи, від відповідача не надходило.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено відповідачем, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу. Тому суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7469 від 15.11.2021 року у сумі 45444,57 грн не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого суду в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню, з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, в розмірі 7200 (сім тисяч двісті) 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 8400 (вісім тисяч чотириста ) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 12 березня 2026 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С.Городнича

Л.П. Никифоряк