Справа №216/1581/26
провадження №6/216/47/26
УХВАЛА

іменем України

05 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України А.І. Стасів про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Анна Стасів звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника- фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання ним зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 160/5699/20 виданого 02.12.2020р. про стягнення боргу в розмірі 259371,50грн.

Справа на розгляд до судді Маланюка О.Я. надійшла 27.02.2026 року.

На обґрунтування подання державний виконавець вказує, що на виконанні у неї перебуває зведене виконавче провадження АСВПНОМЕР_2 до складу якого входять виконавчі провадження: АСВП № НОМЕР_3 про примусове виконання виконавчого листа 160/5699/20 від 02.12.2020 року, виданого Дніпропетровським окружним судом, про стягнення на користь ГУДПС у Дніпропетровській області боргу в розмірі 259371,50 грн. Залишок боргу 214479,76 грн., стягнуто за ВП 51891,87 грн. на рахунок стягувача перераховано 44891,74 грн.; АСВП № НОМЕР_4 про примусове виконання виконавчого листа 210/158/25 від 17.02.2025 року, виданий Металургійним районним судом, про стягнення на користь Криворізької міської ради боргу за користування земельною ділянкою з 01.01.2022 до 31.12.2023 у розмірі 348055,59 грн. Залишок боргу складає 348055,59 грн.; АСВП № НОМЕР_4 про примусове виконання виконавчого листа 210/158/25 від 17.02.2025 року, виданий Металургійним районним судом, про стягнення на користь Криворізької міської ради судового збору у розмірі 5220,84грн. Залишок боргу складає 5220,84 грн.

За вказаними виконавчими провадженнями державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, у рамках виконавчих проваджень, державним виконавцем було винесено постанови про розшук транспортного засобу боржника, про арешт майна боржника та постанови про арешт коштів боржника. Для списання коштів на рахунку боржника були зроблені платіжні інструкції, які були направлені до банківських установ.

Крім того, виконавець зазначає, що відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України, щодо перетину боржником державного кордону від 18.03.2021 по 19.02.2026 - відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

Виконавець зазначає, що 25.03.2025р. та 13.02.2026 р. було направлено виклик фізичної особи боржника.

В поданні зазначено, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 441 ЦПК України, згідно яких суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Виконавець в судове засідання не з`явився, хоч був повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом надсилання судової повістки- повідомлення про судове засідання в справі цивільній на електронну адресу вказану в поданні ().

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Державний виконавець звернувшись до суду з поданням не надала суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження своїх доводів та вимог, окрім копії супровідного листа про направлення для виконання та до відома постанови від 13.02.2026 року винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа № 160/5699/20 від 02.12.2020р. що видав Дніпропетровський ОАС. При цьому, суд звертає увагу на те, що тільки сама наявність супровідного листа про направлення для виконання та до відома постанови від 13.02.2026 року винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа № 160/5699/20 від 02.12.2020р. що видав Дніпропетровський ОАС боржнику - не свідчить про направлення такого супровідного листа та постанови боржнику та отримання відповідної постанови боржником. Докази протилежного в матеріалах подання відсутні.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно здійснити доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження, для перевірки доводів та тверджень виконавця оскільки суду не надано та відсутній ідентифікатор доступу до такого.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Тобто, предметом доказування є саме факт (факти) умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов`язань, за умови об`єктивної спроможності божника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього.

Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду боржника застосовуються не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

При цьому, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутись і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатись з матеріалів виконавчого провадження.

Обґрунтування необхідності у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов`язання, та наявність невиконаного зобов`язання, на думку суду, недостатньо для застосування такого крайнього заходу впливу на боржника, як обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст. 77-80 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку викладеним у поданні обставинам та долученим до подання доказам на їх підтвердження, суд зауважує, що виконавцем не наведено переконливих обставин та не надано на їх підтвердження доказів наявності в боржника ОСОБА_1 умислу на ухилення від виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі судового рішення, а також доказів, які б свідчили про необхідність обмеження його у праві виїзду за межі України.

Виконавцем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 дійсно свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Суд здійснивши аналіз наданих доказів до Подання зауважує про відсутність доказів направлення чи вручення ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчих проваджень на які посилається виконавець боржнику як і докази направлення/вручення йому будь-яких інших постанов.

Будь-яких належних та допустимих доказів які б вказували на свідоме ухилення боржника та наявність у нього умислу, спрямованого на невиконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі судового рішення - матеріали подання не містять.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що подання є передчасним та підстав для задоволення такого не вбачається, що не перешкоджає виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися до суду з відповідним поданням.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 441 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України А.І.Стасів про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.03.2026 року.

Суддя О.Я.МАЛАНЮК