ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/219/26 Справа № 209/6805/24 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №209/6805/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Жежель Сергія Сергійовича на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Решетник Т.О.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що 25 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №180478. Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщенні на сайті, її зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29022024, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №180478 від 25 грудня 2021 року у сумі 12802,83 грн., з яких 5725,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7077,70 грн. - сума заборгованості за відсотками.

20 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №67351, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п.8.1 кредитного договору, про що свідчить п.9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №05012024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової допомоги до відповідача у сумі 7545,00 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4095 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн.- сума заборгованості по комісії.

17 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №16069-01/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п.8.1 кредитного договору, про що свідчить п.9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13 січня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової допомоги до відповідача у сумі 6140 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4140 грн. - сума заборгованості за відсотками.

17 січня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір №/764251, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п.8.1 кредитного договору, про що свідчить п.9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 12 серпня 2022 року до договору факторину №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимогу до відповідача у сумі: 5400 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3400 грн. - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку із чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість: за кредитним договором №180478 від 25 грудня 2021 року у розмірі 12802,83 грн., з яких 5725,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7077,70 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №67351 від 20 січня 2022 року у розмірі 7545 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4095 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн.- сума заборгованості по комісії; за кредитним договором №16069-01/2022 від 17 січня 2022 року у розмірі 6140 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4140 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №/764251 від 17 січня 2022 року у розмірі 5400 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3400 грн. - сума заборгованості за відсотками. Загальна сума заборгованості становить 31887,83 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у розмірі 31887,83 грн., з яких: за кредитним договором №180478 сума заборгованості складає 12802,83 грн., з них: 5725,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7077 грн., - сума заборгованості за процентами; за кредитним договором №67351 сума заборгованості складає 7545 грн., з них: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4095 грн., - сума заборгованості за відсотками, 450 грн. - сума заборгованості по комісії; за кредитним договором №16069-01/2022 сума заборгованості складає 6140 грн., з них: - 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4140 грн., - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №/764251 сума заборгованості складає 5400 грн., з них: - 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3400 грн. - сума заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір у розмірі 3028 грн.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Жежель С.С. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржене рішення є необґрунтованим, не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, судом першої інстанції було допущено порушень норм матеріального права, належним чином не досліджено всіх обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд помилково послався на ту обставину, що між відповідачем та кредитними установами, а саме ТОВ «Селфі Кредит», ТОВ «ФК «Авіра Груп», ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» були укладені кредитні договори, які були в подальшому по договорам факторингу переуступлені позивачу.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем коштів по кредитним договорам. Надані позивачем документи, а саме лист за вих №2919_19 від 03 жовтня 2024 року, інформаційна довідка вих. №813/08 від 30 серпня 2024 року та лист за вих. №3219_23 від 03 жовтня 2024 року не є належними доказами отримання відповідачем коштів у борг від кредитних установ, оскільки в даних документах відсутні відомості про те, що що саме відповідач отримувала дані кошти та по кредитним договорам.

Із договорів факторингу та додатків до них не можна встановити, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами, оскільки надані витяги з реєстру боржників до договорів факторингу підписані самим же позивачем, тому не можуть вважатися доказами того, що позивач набув права вимоги по кредитним договорам відповідача з ТОВ «Селфі Кредит», ТОВ «ФК «Авіра Груп», ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група».

Долучені позивачем певні розрахунку не можуть вважатися первинними документом щодо наявності боргу відповідача перед кредитними установами.

У зв`язку з чим просив суд рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», та стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», скориставшись своїм правом, через представника, подав відзив, в якому вважає, що рішення суду законне та обґрунтоване, в процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою.

Зазначає, жодних заперечень з приводу того, що апелянт не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору апелянтом висловлено не було. Обставини укладення вказаного договору апелянт не спростував належними та допустимими доказами. Апелянт був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору.

При цьому вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін.

Вказані кредитні договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету

Наголошує, що у цій справі предметом спору є захист порушеного права ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань ОСОБА_1 за відповідними договорами шляхом стягнення заборгованості за ним.

Не надання доказів отримання кредитних коштів за своєю суттю створює наслідок розірвання відповідного кредитного договору. Кредитні договори, укладені кредитними установами з ОСОБА_1 в судовому порядку не були розірвані.

Крім того, вказані договори у відповідності до вимог чинного законодавства недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.

Також, відповідно до ч.1 ст. 638 та ч.1 ст.640 ЦПК України кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згод з усіх істотних умов такого договору.

Посилання на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання кредитних коштів від первісних кредиторів є помилковими та безпідставними, оскільки факти їх надання підтверджуються, власне, наявними у матеріалах справи кредитними договорами, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів.

При цьому вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності до суду заявлено не було. Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в позику чи кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі.

Зазначена заборгованість, як і отримання відповідачем кредитних коштів підтверджуються з огляду на наявні докази в матеріалах справи, зокрема розрахунками заборгованості та відповідними копіями вказаних договорів в яких відображаються всі істотні умови такого виду договору та договорами факторингу з відповідними додатками.

У даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку апелянтом не визнавалися недійсними.

Стосовно відшкодування витрат на правову допомогу адвоката апелянта у розмірі 6000 грн., ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначає, що не вбачає підстав для їх стягнення.

У зв`язку з чим просив суд рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 25 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №180478, який підписано електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатору.

Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщенні на сайті, її зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29022024, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №180478 від 25 грудня 2021 року у сумі 12802,83 грн., з яких 5725,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7077,70 грн. - сума заборгованості за відсотками.

17 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №16069-01/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п.8.1 кредитного договору, про що свідчить п.9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13 січня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової допомоги до відповідача у сумі 6140 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4140 грн. - сума заборгованості за відсотками.

17 січня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір №/764251, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п.8.1 кредитного договору, про що свідчить п.9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 12 серпня 2022 року до договору факторину №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимогу до відповідача у сумі: 5400 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3400 грн. - сума заборгованості за відсотками.

20 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №67351, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно п.п. 7.4. і п.п.8.1 кредитного договору, про що свідчить п.9 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.

05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №05012024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової допомоги за кредитним договором №67351 від 20 січня 2022 року до відповідача у сумі 7545,00 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4095 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн.- сума заборгованості по комісії.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, однак відповідачем не виконувались умови кредитних договорів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України Про електронну комерцію пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

При укладанні кредитного договору сторони погодили, що відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять фіксована процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору).

При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та апелянтом підписано графік платежів.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Так, з договору №180478 про надання споживчого кредиту від 25 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем, вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, позивачем також надано копію паспорта споживчого кредиту до договору №180478 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов договору №180478 про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 від ТОВ «Селфі Кредит» отримала кредит в розмірі 7777,78 грн., строком на 26 тижнів (182 дні), з фіксованою процентною ставкою.

Термін повернення кредиту та процентів за користування кредитом: 25 червня 2022 року.

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що вказаний договір було підписано позичальником за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, який було надіслано кредитором на номер телефону, який зазначений у кредитних договорах.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №180478 про надання споживчого кредиту від 25 грудня 2021 року вбачається, ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 12802,83 грн., з яких 5725,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7077,70 грн. - сума заборгованості за відсотками.

29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29022024, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №180478 від 25 грудня 2021 року у сумі 12802,83 грн., з яких 5725,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7077,70 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року.

З договору №16069-01/2022 про надання фінансового кредиту від 17 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем, вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, позивачем також надано копію паспорта споживчого кредиту до договору №16069-01/2022 про надання фінансового кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов договору №16069-01/2022 про надання фінансового кредиту ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Інвеструм» отримала кредит в розмірі 2000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1095% річних.

Термін повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом: 15 лютого 2022 року.

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що вказаний договір було підписано позичальником за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, який було надіслано кредитором на номер телефону, який зазначений у кредитних договорах.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №16069-01/2022 про надання фінансового кредиту від 17 січня 2022 року вбачається, ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 6140 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4140 грн. - сума заборгованості за відсотками.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13 січня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової допомоги до відповідача у сумі 6140 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4140 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року.

З договору №/764251 про надання фінансового кредиту від 17 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та відповідачем, вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, позивачем також надано копію паспорта споживчого кредиту до договору №/764251 про надання фінансового кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов договору №/764251 про надання фінансового кредиту ОСОБА_1 від ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» отримала кредит в розмірі 2000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 912,5% річних.

Термін повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом: 15 лютого 2022 року.

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що вказаний договір було підписано позичальником за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, який було надіслано кредитором на номер телефону, який зазначений у кредитних договорах.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №/764251 про надання фінансового кредиту від 17 січня 2022 року вбачається, ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 5400 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3400 грн. - сума заборгованості за відсотками.

12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 12 серпня 2022 року до договору факторину №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимогу до відповідача у сумі: 5400 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3400 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З договору №67351 про надання фінансового кредиту від 20 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та відповідачем, вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, позивачем також надано копію паспорта споживчого кредиту до договору №67351 про надання фінансового кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов договору №67351 про надання фінансового кредиту ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Авіра Груп» отримала кредит в розмірі 3000 грн., строком на 21 день, зі сплатою відсотків у розмірі 1277,5% річних, зі сплатою комісії у розмірі 15% від суми фінансового кредиту.

Термін повернення кредиту, комісії і сплати процентів за користування кредитом: 09 лютого 2022 року.

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що вказаний договір було підписано позичальником за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, який було надіслано кредитором на номер телефону, який зазначений у кредитних договорах.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №67351 про надання фінансового кредиту від 20 січня 2022 року вбачається, ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 7545,00 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4095 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн.- сума заборгованості по комісії.

05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №05012024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 05 січня 2024 року до договору факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової допомоги до відповідача у сумі 7545,00 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4095 грн. - сума заборгованості за відсотками, 450 грн.- сума заборгованості по комісії.

Колегія суддів приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Доказів повернення кредитних коштів за кредитними договорами матеріали справи не місять, взяті на себе зобов`язання за договорами відповідач не виконала.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором №180478 у розмірі 12802,83 грн.; за кредитним договором №67351 у розмірі 7545 грн.; за кредитним договором №16069-01/2022 у розмірі 6140 грн. та за кредитним договором №/764251у розмірі 5400 грн.

Посилання в апеляційній скарзі про недоведеність укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів за договорами є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги суд відхиляє, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, пов`язані з незгодою з висновками суду першої інстанції і не є підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існуютьу державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жежель Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року у цивільній справі №209/6805/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 березня 2026 року.

Судді: