Дата документу 11.03.2026 Справа № 335/5661/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/5661/18 Пр. № 22-ц/807/134/26Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов А.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
УХВАЛА

11 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 від 11 березня 2026 року про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар М.С.

у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГЕНТСТВО НЕРУХОМОСТІ «АРСЕНАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГЕНТСТВО НЕРУХОМОСТІ «АРСЕНАЛ» про визнання недійсним окремого пункту договору

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2025 року

ВСТАНОВИВ:

Дана справа перебуває у провадженні апеляційного суду.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 23.01.2026 року (т.с. 7 а.с. 98-99) та від 04.02.2026 року (т.с. 7 а.с. 98-99) у задоволенні заяв ОСОБА_1 в особі представника адвоката Олійника О.С. про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. у цій справі (т.с. 7 а.с. 85-94, 136-142) відмовлено.

В день судового засідання у цій справі 11.03.2026 року через систему «Електронний суд» до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 (т.с. 7 а.с. 231-240) про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. у цій справі на підставі ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України (є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді), який обґрунтований тим, що на думку ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ,:

«… 1. 10.03.2026 встановлено обставини, які викликають сумнів у неупередженості та/або об`єктивності судді Гончар М.С., що виразилось у:

?суддя Гончар М.С. в судовому засіданні 04.02.2026 повідомила про здійснення переведення в електронну форму матеріалів, які надійшли на запит апеляційного суду від Олександрівського райсуду м. Запоріжжя. Щодо цього ж питання сторона відповідача двічі подавала суду відповідні письмові клопотання. Проте 10.03.2026 під час телефонної розмови з секретарем судді та оглядом електронної справи в системі Електронний суд з?ясовано, що зазначені матеріали не переведені в електронний вид. Вказане свідчить про те, що суддя ОСОБА_3 умисно перешкоджає доступу відповідача до суду, грубо порушує приписи статті 15-1 Закону України Про судоустрій та статус суддів, а відтак - є сумніви в її неупередженості щодо відповідача. Вказане також свідчить про скоєння суддєю ОСОБА_3 дисциплінарного проступку за підпунктом 1а) частини першої статті 106 Закону України Про судоустрій та статус суддів.

2. 3гідно статті 48 Правил адвокатської етики у відносинах як з органами досудового розслідування, адміністративної юрисдикції, так і з іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, адвокат повинен виявляти принциповість у відстоюванні інтересів клієнта та, за згодою клієнта, оскаржувати незаконні дії посадових осіб або органів, які перешкоджають виконанню доручення, в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Згідно із пунктами першим та другим частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

3. Вказані приписи закону не було дотримані суддею, що свідчить про її завідому упередженість та намагання в протиправний спосіб допомогти позивачу отримати незаконну перевагу.

ІІ.

1.Керуючись статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) заявляю відвід судді у зв`язку з іншими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

2. 10.03.2026 встановлено обставини, які викликають сумнів у неупередженості та/або об`єктивності судді Гончар М.С., що виразилось у такому:

- суддя Гончар М.С. в судовому засіданні 04.02.2026 повідомила про здійснення переведення в електронну форму матеріалів, які надійшли на запит апеляційного суду від Олександрівського райсуду м. Запоріжжя. Щодо цього ж питання сторона відповідача двічі подавала суду відповідні письмові клопотання. Проте 10.03.2026 під час телефонної розмови з секретарем судді та оглядом електронної справи в системі Електронний суд з?ясовано, що зазначені матеріали не переведені в електронний вид. Вказане свідчить про те, що суддя ОСОБА_3 умисно перешкоджає доступу відповідача до суду, грубо порушує приписи статті 15-1 Закону України Про судоустрій та статус суддів, а відтак - є сумніви в її неупередженості щодо відповідача. Вказане також свідчить про скоєння суддєю ОСОБА_3 дисциплінарного проступку за підпунктом 1а) частини першої статті 106 Закону України Про судоустрій та статус суддів.

3. Наведені у сукупності обставини свідчать про порушення принципу рівності сторін перед судом, що є переконливим доказом упередженості судді при здійсненні правосуддя. Вказані обставини є підставою для відводу суддів відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК.

ІІІ.

1. Частиною другої статті 28 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України та Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Пунктами 1, 2 частини сьомої статті 56 вказаного Закону визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до Закону з дотриманням засад і правил судочинства.

2. В статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

3. В рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартенко проти України» в пункті 66 зазначено:

«Згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються , таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996, п. 38)».

«Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обгрунтованими (рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» від 07.08.1996, п. 58)».

«У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість».

4. Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі ,,Газета ,,Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі ,,Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення ,,Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі ,,Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.1996, п. 38).

5. У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

6. Таким чином, зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

7. Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

8. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Таким чином, з практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи навіть й тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

9. Враховуючи викладене можна з впевненістю стверджувати, що факт порушення принципу рівності сторін перед судом та принципу змагальності, а також факт звуження прав відповідача, є переконливим доказом упередженості судді при здійсненні правосуддя.

10. Обставини, які викликають сумнів у неупередженості та/або об`єктивності судді, встановлено представником відповідача 10.03.2026. Відтак процесуальний строк подання цієї заяви дотримано.

Враховуючи наведене, ПРОШУ СУД: Прослухати технічний аудиозапис судового засідання за 04.02.2026 та оглянути матеріали електронної справи. Відвести суддю Гончар М.С. від розгляду даної справи та призначити розгляд справи в іншому складі суду. Повідомити про розгляд цієї заяви…».

Заслухавши у даному судовому вищезазначену заяву Шугайла К.А. в особі представника Олійника О.С. від 11.03.2026 року про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. у цій справі, яку представник Шугайло в особі представника Олійника О.С. в режимі відеоконференції підтримав, просив задовольнити, пояснення з приводу цієї заяви представника ТОВ «АН «АРСЕНАЛ» - Ростовської Н.В. в залі суду та судді - доповідача Гончар М.С., дослідивши зміст вищезазначеної заяви та матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні останньої з таких підстав.

З підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 ЦПК України судді може бути заявлено відвід учасниками справи (ч. 2 ст. 39 ЦПК України).

Відповідно до ст. 36 ч. 5 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

02.02.2026 року апеляційним судом витребувано іншу цивільну справу ЄУН 0808/9270/12 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГЕНТСТВО НЕРУХОМОСТІ «АРСЕНАЛ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГЕНТСТВО НЕРУХОМОСТІ «АРСЕНАЛ» про визнання недійсним окремого пункту договору, що обмежують права споживача.

Після надходження 02.02.2026 року (т.с. 7 а.с. 121) до апеляційного суду вищезазначеної іншої цивільної справи ЄУН 0808/9270/12 із Олександрівського районного суду м. Запоріжжя для огляду, у судовому засіданні 04.02.2026 року у цій справі ЄУН 335/5661/18 за участю представників сторін ОСОБА_2 в режимі відеоконференції та ОСОБА_5 в залі суду апеляційним судом було досліджено, посвідчено суддею - доповідачем та долучено до матеріалів цієї справи ЄУН 335/5661/18 копії матеріалів з іншої справи ЄУН 0808/9270/12, а саме: - договору №546, - рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2013 року, - ухвали апеляційного суду Запорізької області від 21.08.2013 року (т.с.7 а.с. 122-130) та у подальшому канцелярією апеляційного суду здійснено переведення цих копій документів з іншої справи в електронну форму матеріалів цієї справи, які ОСОБА_2 та ТОВ «АН «АРСЕНАЛ» отримали у своїх електронних кабінетах в системі «Електронний, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (т.с. 8 а.с. 1-2), проте, з якими останні станом на дату судового засідання апеляційного суду у цій справі 11.03.2026 року не ознайомились в електронних кабінетах з незалежних від апеляційного суду обставин. Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та учасниками цієї справи апеляційному суду не надані.

В силу вимог ЦПК України апеляційний суд не зобов`язаний був сканувати та долучати до електронних матеріалів цієї справи ЄУН 335/5661/18 всі інші матеріали іншої цивільної справи ЄУН 0808/9270/12 після її огляду у судовому засіданні 04.02.2026 року, про що було повідомлено апеляційним судом в усній формі у судовому засіданні 04.02.2026 року учасникам цієї справи представникам сторін ОСОБА_2 та Ростовській Н.В.

Крім того, в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України апеляційним судом було також роз`яснено в усній формі у судовому засіданні 04.02.2026 року, що за бажанням представників сторін, та зокрема ОСОБА_2 , ознайомитись саме з іншими (паперовими) матеріали іншої цивільної справи ЄУН 0808/9270/12, які до матеріалів цієї справи ЄУН 335/5661/18 апеляційним судом не долучались, ОСОБА_2 чи клієнт останнього - ОСОБА_1 не позбавлені права особисто з`явитись до Запорізького апеляційного суду для ознайомлення з останніми, у тому числі за бажанням із зняттям копій за допомогою своїх власних технічних засобів фото - чи відеокофіксації.

Проте, учасники цієї справи цим роз`ясненим при вищевикладених обставинах апеляційним судом їх правом не скористались на свій власний розсуд.

Крім того, у день даного судового засідання 11.03.2026 року від адвоката Олійника О.С., як представника ОСОБА_1 , надійшло у тому числі клопотання про відкладення розгляду цієї справи (т.с. 7 а.с.251), в якому у тому числі останній зазначав, що ОСОБА_6 не має можливості прибути в суд для ознайомлення з матеріалами справи, так як він з 08.10.2025 року став внутрішнім переселенцем і наразі мешкає в АДРЕСА_1 (т.с. 7 а.с. 244).

При вищевикладених обставинах, заявляючи вищезазначений відвід, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не надав апеляційному суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які можуть бути підставою для відводу головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С. на підставі ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України у цій справі.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 40, 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 від 11 березня 2026 року про відвід судді Запорізького апеляційного суду Гончар М.С. у цій справі відмовити.

Ухвала окремому оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала апеляційним судом складена 13.03.2026 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В.Подліянова Г.С.