ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/173/26 Справа № 214/7641/25 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
05 березня 2026 року м. Кривий Ріг
справа № 214/7641/25
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Остапенко В.О.
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД»
розглянувши в порядку ч. 3 ст 270 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Суботін Геннадій Геннадійович, про ухвалення додаткового рішення у справі № 214/7641/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування за невикористану відпустку,
В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування за невикористану відпустку.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТОВ «ХРД-БУД» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 189 499,81 грн, компенсацію у зв`язку з порушенням установлених строків виплати заробітної плати станом на день ухвалення рішення у сумі 9 238,94 грн, компенсацію за невикористані дні відпустки у сумі 34 248,96 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період, з часу звільнення 28 квітня 2025 року по день ухвалення рішення у сумі 279 142,40 грн.

Стягнуто з ТОВ «ХРД-БУД» на користь держави судовий збір у розмірі 5 121,30 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» залишено без задоволення. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року залишено без змін.

До суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Суботін Г.Г., в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо стягнення з апелянта на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, про стягнення яких було зазначено у відзиві на апеляційну скаргу та зазначено орієнтовно очікувані судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

23 лютого 2026 року представник позивача подав заяву про розподіл судових витрат, до якої долучив: копію Договору про надання професійної правничої допомоги № 21/07/25 від 21 липня 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Ліга Сова»; копію Додаткової угоди від 18 грудня 2025 року до Договору про надання професійної правничої допомоги № 21/07/25 від 21 липня 2025 року; копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 18 лютого 2026 року до Договору про надання професійної правничої допомоги № 21/07/25 від 21 липня 2025 року з детальним описом і розрахунком наданих послуг, копію рахунку № 18-02/26 від 18 лютого 2026 року на суму 30 000 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 18 лютого 2026 року до Договору про надання професійної правничої допомоги № 21/07/25 від 21 липня 2025 року надання Адвокатське об`єднання «Ліга Сова», на виконання Договору про професійної правничої допомоги № 21/07/25 від 21 липня 2025 року, надало ОСОБА_1 юридичні послуги вартістю 30 000 грн, детальний опис яких вказаний в п. 1 цього Акту, а саме: усна консультація щодо порядку та строку оскарження в апеляційному порядку рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року по справі № 214/7641/25 (1 500 грн); аналіз реєстру судових рішень суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг на рішення судів першої інстанції щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, а також інших виплат у зв`язку із звільненням з роботи (2 000 грн); аналіз апеляційної скарги ТОВ «ХРД-БУД» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 по справі № 214/7641/25 (1 500 грн); аналіз рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року по справі № 214/7641/25 в розрізі відповідності вимогам чинного законодавства (2 000 грн); підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ХРД-БУД» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року по справі № 214/7641/25 (10 000 грн); участь уповноваженого члена «Адвокатського об`єднання» у судовому засіданні за судовою справою № 214/7641/25 щодо оскарження рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року (3 000 грн); гонорар успіху (10 000 грн).

Виходячи з вищенаведених критеріїв розподілу судових витрат і обставин даної справи, того, що адвокат Суботін Г.Г. приймав участь у розгляді даної справи в суді першої інстанції і його та позивача позиція була неодноразово ним висловлена як в позовній заяві, так і в письмових поясненнях, та на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не змінилась, з урахуванням наведених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, підлягають стягненню частково, а саме у сумі 8 000 грн. Такий розмір буде відповідати критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності, і співрозмірності із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, і такі належить стягнути з відповідача ТОВ «ХРД-БУД».

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Суботін Геннадій Геннадійович,про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі № 214/7641/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування за невикористану відпустку додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст додаткової постанови складено 05 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: