Житомирський апеляційний суд
Справа №935/974/24 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р.О.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

26 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року

у цивільній справі №935/974/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Геолог-80» про встановлення порядку користування квартирою та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Геолог-80» про припинення права власності у спільному майні та стягнення компенсації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року

в с т а н о в и в:

До Житомирського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 , у якій вона просить роз`яснити щодо викладеного в резолютивній частині постанови Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року формулювання: «Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою», а саме: відмова в позові стосується загалом всіх житлових кімнат та допоміжних приміщень квартири чи відмова стосується виключно позовної вимоги щодо кімнати №5 площею 15 кв.м, із вбудованою лоджією №6, площею 4,1 кв.м?

Заява обґрунтована тим, що в резолютивній частині постанови Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2026 року вказано про відмову їй ( ОСОБА_1 ) в задоволенні позову про встановлення порядку користування квартирою. З посиланням на формулювання резолютивної частини постанови апеляційного суду (щодо вирішення її позовних вимог) - інші співвласники під час їхнього спілкування щодо реалізації її наміру користуватися хоча б якоюсь кімнатою квартири тлумачать, що вона після 29 жовтня 2025 року вже не має права повторно вимагати встановлення порядку користування квартирою в судовому порядку. Фактично юридичний спір щодо користування квартирою між нею та співвласниками продовжує існувати.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.51-52,79-80 т.2). Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення (третє речення частини третьої ст.271 ЦПК України).

Також за змістом частини третьої ст.271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Апеляційна скарга ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишена без задоволення. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року в частині первісного позову ОСОБА_1 і судового збору скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою. У решті рішення залишено без змін.

За положеннями частини другої ст.271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі №904/2526/18 виснувано, що роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто, йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі №233/3676/19 зазначено, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Разом із тим, відповідно до частини другої ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст.367 ЦПК України).

Проаналізувавши зміст постанови Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду викладена чітко та зрозуміло, у відповідності до вимог ст.382 ЦПК України, не допускає кількох варіантів тлумачення, є вмотивованою та прийнята у межах повноважень суду апеляційної інстанції, а тому відсутні правові підстави для роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року в розумінні положень ст.271 ЦПК України.

Колегія суддів водночас звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 20 червня 2018 року в справі №761/7978/15-ц, про те, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, предмет та підстави. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Із огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року задоволеною бути не може та у роз`ясненні постанови апеляційного суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст.259,271,381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді