Справа № 930/1411/23
Провадження №6/930/2/26
У Х В А Л А

13.01.2026 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Шелест Л.І.

представника заявника (боржника) - ОСОБА_1

стягувача (позивача) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 звернувся із заявою про відстрочення виконання рішення, а саме постанови Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2025 року строком на 6 місяців.

Заява обґрунтована тим, що Постановою Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2025 року рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2025 року та додаткове рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02 червня 2025 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов позивача задоволено частково, стягнуто з заявника на його користь 218 300 (двісті вісімнадцять тисяч триста) гривень попередньої плати, 5 091, 78 (п`ять тисяч дев`яносто одну гривню 78 к.) процентів, 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а всього 228 391 (двісті двадцять вісім тисяч триста дев`яносто одну) гривню 78 копійок. Стягнуто також з заявника 14 010 чотирнадцять тисяч десять) гривень 19 копійок судових витрат.

На даний час примусове виконання зазначеного рішення апеляційного суду знаходиться в Немирівському відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької Області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де відкрите виконавче провадження.

ОСОБА_3 категорично не погодився із таким рішенням та оскаржив його в касаційному порядку до Касаційного цивільного суду Верховного Суду.

Однак, відповідно до даних інформаційної системи «Судова влада України» його касаційна скарга, як надійшла до Касаційного цивільного суду 22 серпня 2025 року до сьогоднішнього дня не вирішена. Відтак, він позбавлений можливості подати заяву про зупинення виконання вказаного вище рішення суду у відповідності до вимог от. 436 ЦПК України.

ОСОБА_3 зазначає, що він працює офіційно на посаді водія «Філія Немирівська ДЕД», де його заробітна плата є єдиним джерелом доходу для його сім`ї. Згідно його довідки про доходи за шість місяців 2025 року його загальний дохід - 55 354.25 гривень, що становить приблизно 110 708.50 гривень річного доходу. Для сім`ї заявника це вкрай мала сума.

Крім того заявник зазначив, що його дружина - ОСОБА_4 є непрацездатною особою, являється інвалідом 3-ї групи безстроково. У неї виявлено ракову пухлину, яку видалити неможливо. Пухлина на даний час не прогресує, однак, є обґрунтована підозра на повернення рецидиву. Лише на ліки та інші медичні маніпуляції кожен місяць витрачається біля 10 000 гривень - це коли не прогресує хвороба. Фактично весь його офіційний заробіток йде на ліки, медикаменти, обстеження дружини. На продукти харчування, комунальні послуги майже не залишається коштів.

Сплатити стягувану ОСОБА_2 на даний час за рішенням апеляційного суду майже 250 000 гривень для заявника це «космічна» сума, що, на його думку, поставить на межу фізичного виживання його сім`ю.

Нещодавно працівниками виконавчої служби ОСОБА_3 було повідомлено про те, що ними буде виставлено на аукціон його земельний пай в цілях погашення боргу, незважаючи на те, що вже за вимогою ДВС із його заробітної плати регулярно щомісячно стягуються кошти в розмірі 20 відсотків. Втрата права на земельний пай, як стверджує заявник, позбавить його хоч незначного доходу у вигляді плати за оренду паю.

У зв`язку із зазначеним, заявник просив відстрочити виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2025 року строком на 6 місяців.

У судовому засіданні представник заявника (боржника) адвокат Кіцула В.І. заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Стягувач (позивач) у судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував, зазначив, що заявник своїми незаконними діями поставив його у скрутне матеріальне становище, він хворіє цукровим діабетом, про що надав виписку із медичної картки від 12.01.2026, електронне направлення від 12.01.2023, результати УЗД від 17.06.2024 та потребує постійного лікування, а після ухвалення постанови Вінницьким апеляційним судом заявник не вчинив жодної дії на сплату йому коштів та, посилаючись на скрутне матеріальне становище та хворобу дружини, просить відстрочити йому виконання рішення, хоча заявник з дружиною проживають у селі, ведуть підсобне господарство, мають власний транспорт та земельні ділянки.

Заслухавши представника заявника та позивача, дослідивши заяву, матеріали цивільної справи та доводи сторін, суд дійшов наступного висновку.

22.05.2025 Немирівським районним судом Вінницької області ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

02.06.2025 Немирівським районним судом Вінницької області ухвалено додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат за надання правничої допомоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 24.07.2025 рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2025 та додаткове рішення від 02 червня 2025 скасовані. Позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 218 300 грн попередньої оплати, 5 091,78 грн. процентів, 5 000 грн. моральної шкоди та 14 010 судових витрат.

Боржник (відповідач) просить суд відстрочити виконання постанови на 6 місяців з дня його ухвалення.

Заява обґрунтована тим, що постанова апеляційного суду оскаржується у касаційному порядку, заявник має скрутний матеріальний стан у зв`язку з низькою заробітною платою та хворобою дружини, яка є непрацездатною особою з інвалідністю 3 групи та потребує лікування.

До заяви ОСОБА_3 до заяви долучено довідку про доходи за лютий липень 2025 року у розмірі 55 354, 25 грн., свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданої ОСОБА_5 із зазначенням 3 групи інвалідності, довідку КП «Немирівський міський ЦПМСД» від 28.06.2022 про те, що ОСОБА_5 потребує постійного вартісного лікування, довідку філії «Немирівська ДЕД» №28 від 18.11.2025 про відрахування з ОСОБА_3 20% з заробітної плати з вересня 2025.

У порядку статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочення виконання рішення суду передбачено також статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження".

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" наведено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2019 року, ухваленій у справі №2-54/08, зазначив, що відстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Виходячи із вимог даної норми, відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством, та відстрочення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Тобто закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України і 33 Закону України "Про виконавче провадження" відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Окрім того, за сталою судовою практикою процесуальне питання розглядається судом з урахуванням балансу інтересів сторін, має слугувати досягненню мети виконання судового рішення із дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересами кредитора.

Відстрочення виконання рішення не повинно сприяти ухиленню від виконання судового рішення та впливати на фінансовий стан позивача.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою ЄСПЛ довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку, а сама можливість відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізовано у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наданих сторонами обґрунтованих та досліджених доказів.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що підстав для задоволення заяви немає. Так, заявник просить розстрочити виконання рішення суду, посилаючись на скрутне матеріальне становище, яке пов`язане з маленькою заробітною платою та хворобою дружини, яка потребує постійного лікування, а саме витрат на медикаменти та обстеження. Заявником надано суду довідку МСЕК про наявність у дружини ІІІ групи інвалідності та довідку КП «Немирівський міський ЦПМСД» від 28.06.2022 про те, що ОСОБА_5 потребує постійного вартісного лікування. Проте, вказані документи не відображають інформації про те, якого саме лікування потребує ОСОБА_5 , яких препаратів, а також їх вартості.

У зв`язку з наведеними обставинами, само по собі отримання невеликої заробітної плати не може бути винятковою обставиною, що унеможливлюють виконання рішення суду. Також, на переконання суду, такою обставиною не може бути оскарження постанови апеляційного суду в касаційному порядку.

Інших належних та допустимих доказів виникнення виключних обставин у розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, зявником не надано.

Разом з тим, суд також враховує той факт, що позивач (стягувач) у справі ОСОБА_2 хворіє та потребує постійного лікування.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для відстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочення виконання постанови суду.

Керуючись статтями 258-261,353,354,435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Є. Войницька