Провадження № 2-о/470/7/26
Справа № 470/132/26
У х в а л а

25 лютого 2026 рокус-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Березнегуватська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Березнегуватська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2026 року заявник звернувся до суду з відповідною заявою, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", яка підписана його представником, адвокатом Грінченко І.В., діючої на підставі договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2025 року.

В заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника- ОСОБА_2 . Після її смерті заявник прийняв спадщину, однак не дооформив свої спадкові права на майно, яке складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на частину вказаного житлового будинку належало матері на підставі договору дарування від 16 червня 1972 р., № 1093, нотаріально посвідченого нотаріусом Омельчук В.А. Снігурівської державної нотаріальної контори. Заявник звернувся до Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області за оформленням спадкових прав після смерті матері, однак, відповідно до роз`яснення завідувачки Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 22.10.2025 р. за № 408, йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із виявленими розбіжностями у написанні по-батькові матері у документах, а саме: за свідоцтвом про смерть-спадкодавець значиться як ОСОБА_2 », а в правовстановлюючому документі (договорі дарування від 16.06.1972р. №1093) спадкодавець значиться як ОСОБА_3 « ОСОБА_4 . На підставі зазначеного, просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору дарування від 16 червня 1972 року № 1093, посвідченого нотаріусом Омельчук В.А. Снігурівської державної нотаріальної контори, укладеного на ім`я ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали заяви, суддя доходить висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Нормою ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст.19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частина 7 зазначеної статті передбачає, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України та ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Нормою ч.1 ст.318 ЦПК України визначено,що у заяві про встановлення факту,що має юридичне значення повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порушення вказаних вимог законодавства, представник заявника звертаючись із вказаною заявою до суду, не надала доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, що є необхідними для розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладених обставин, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Березнегуватська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Березнегуватська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа- залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 та його представника- адвоката Грінченко Інну Валеріївну, про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

В разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.А.Луста