03 березня 2026 року м. Кропивницький
справа № 401/430/25
провадження № 22-ц/4809/1653/25
Судді апеляційного суду Кіровоградської області Дьомич Л.М. у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Світловодського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванової Анни за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2025 року.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника Світловодського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванової Анни.
Скаржниця просила у зверненні, скарзі від 21.07.2025р визнати дії начальника Світловодського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванової Анни незаконними, протиправними, у зв`язку з відмовою у прийнятті до примусового виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року, зобов?язати Світловодський міськрайонний Відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняти ухвалу до примусового виконання.
Як виходить з виниклого спору, у цивільній справі №401/430/25 за позовом ОСОБА_1 до КП «Житлосервіс-2012» про захист прав споживача, задоволена заява про забезпечення позову від 17.02.2025р шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Житлосервіс 2012» негайно відновити електропостачання до кімнат №331, 332, 334, АДРЕСА_1 .
17 лютого 2025 року Комунальне підприємство «Житлосервіс 2012» виконало зазначену ухвалу суду добровільно та відновило електропостачання у вказані жилі кімнати.
Однак, у березні 2025 року відповідач Комунальне підприємство «Житлосервіс 2012» відімкнуло кімнати від електропостачання.
Після цього, заявниця звернулася у примусовому порядку до виконачої служби, згідно судової ухвали про забезпечення позову від 17 лютого 2025р.
Виконавча служба відкрила 21.03.2025р виконавче провадження, здійснила примусове виконання ухвали суду про забезпечення позову, про що складений акт від 26.03.2025р, за наслідком чого постановою від 26.03.2025р закінчене виконавче провадження. Однак 20 травня 2025 року підприємство в порушення судового рішення, знову відімкнуло електропостачання в дані жилі кімнати.
11 липня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою до начальника відділу ДВС з проханням прийняти до примусового виконання ухвалу суду від 17.02.2025р, яка вже була виконанна виконавчою службою у примусовому порядку..
14 липня 2025 року ОСОБА_1 отримала вмотивоване письмове повідомлення начальника відділу ДВС Анни Іванової про відмову у прийнятті ухвали до примусового виконання.
ОСОБА_1 за захистом звернулася до суду.
За наслідком оскарження дій державного виконавця заявницею, Кропивницьким апеляційним судом у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах від 16 грудня 2025р, в порядку перегляду ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 серпня 2025, скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Світловодського міськрайонного ВДВС в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Анни Іванової, задоволено. Визнані протиправними дії начальника Світловодського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванової Анни щодо відмови у прийнятті до примусового виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року про забезпечення позову у цивільній справі ЄУН 401/430/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлосервіс - 2012» про захист прав споживача. Зобов?язано Світловодський міськрайонний Відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року.
Я, як член колегії, не згодна з рішенням колегії суддів, за наступного.
По-перше, колегія суддів всупереч вимогам скарги, якими заявлялося про зобов`язання Світловодський міськрайонний Відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняти ухвалу до примусового виконання (ухвала про забезпечення позову), зобов`язала відновити виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року, тим самим дескреційні повноваження органу були проігноровані.
По-друге, 26.03.2025 року старшим державним виконавцем Охріменко О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №77579729 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Абзацом другим частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Такі випадки Закону чітко врегульовані, зокрема, скасування у судовому порядку, при цьому має бути встановлена незаконність постанови про закінчення виконавчого провадження. У даній справі законність постанови не оспорювалася і більш того, будь-яких порушень не встановлено. Лише нове порушення відповідача, який всупереч виконаної судової ухвали, здійснив відключення комунальної послуги.
По-третє, закон не передбачає можливості повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, якщо виконавче провадження було закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 зазначеного Закону (тобто у зв`язку з його фактичним виконанням), тобто якщо рішення суду виконане в повному обсязі, це означає, що боржник виконав свої зобов`язання, і виконавче провадження вважається таким, що припиняється.
Не вирішивши питання щодо законності постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язувати виконавчу службу відновити виконавче провадження про примусове виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року, абсолютно суперечить вимогам Закону «Про виконавче провадження». Виходить, що державний виконавець має виходити з логічних міркувань і особисто без судового рішення щодо оцінки його дій, у зв`язку з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, всупереч вимог закону, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження. В той час коли така постанова винесена за наслідком повного виконання судового рішення.
Вчетверте, повторне пред`явлення виконавчого документа, що вже виконаний, суперечить принципу остаточності виконання судових рішень та порушує правову визначеність для боржника, і створює необґрунтований ризик втручання у його права та законні інтереси.
Більш того, правильне розуміння правового визначення заявницею, свідчить її звернення до суду в межах тієї ж цивільної справи, а саме 03 вересня 2025 року із заявою про забезпечення позову, в якій вона просила зобов`язати КП «Житлосервіс 2012» відновити електропостачання житлового приміщення.
Таким чином, колегія суддів, на моє глибоке переконання, мала відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити незмінним вмотивоване та обґрунтоване судове рішення від 25 серпня 2025року, яке повністю ґрунтується на вимогах закону.
Принцип правової визначеності, відповідного застосування закону є складовою верховенства права, відтак суд повинен стабільно та чітко застосовувати норми права, що становить передбачуваність судової практики для однакового підходу до сторін, такий підхід сприятиме захисту прав осіб, запобігає свавіллю та гарантує, що зміни у тлумаченні закону не будуть раптовими.
Щодо дати складання документу «окрема думка».
У зв`язку з нестабільним та непостійним складом офісу судді Дуковського О.Л., головуючого у справі, недосвідченість секретаря судового засідання, справа після виготовлення судової постанови, замість передачі судді Дьомич Л.М. для складання "окремої думки", направлена до суду першої інстанції.
Судді Дьомич Л.М. справа надана для виготовлення процесуального документу 02 березня 2026року.
03.03.2026р Л.М.Дьомич