Провадження № 6/537/27/2026
Справа № 537/1384/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2026 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мартишева Т.О., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

УСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшла заява «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні №63680959 з примусового виконання виконавчого напису №52876, що видав приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису, на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика».

Ознайомившись із матеріалами заяви приходжу до висновку, що дана цивільна справа не підлягає розгляду Крюківським районним судом Полтавської області та має бути передана на розгляд до Холодногірського районного суду м. Харкова, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Місце виконання виконавчого напису визначено статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зі змісту доданих до заяви документів вбачається, що ОСОБА_1 , є боржником у виконавчому провадженні №63680959, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., з приводу виконання виконавчого напису №52876, вчиненого 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., отримує дохід від Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», де перебуває на виконанні постанова державного виконавця, видана приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 25.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання виконавчого напису №52876, вчиненого 28.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С вчиняються за місцем отримання доходів боржником ОСОБА_1 , що відповідно до положень ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та, як наслідок, є місцем виконання виконавчого напису.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь №2435036 від 09.03.2026), адреса місцезнаходження юридичної особи Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»: місто Харків, вулиця Євгена Котляра, будинок 7, яка відноситься до Холодногірського району міста Харкова.

За таких обставин, дана справа не підсудна Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 32 ЦПК України встановлює, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Разом з тим, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Поняття "належний суд" включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям "компетентний суд", що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям "повноважний суд", що застосовується Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Враховуючи те, що поняття "компетенція" є більш широким, доцільнішим є використання терміну "компетентний суд", під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (пункт 1 частини 3 статті 376 ЦПК України). А дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності судового рішення.

Тобто розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, а належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Холодногірського районного суду м. Харкова, то її необхідно передати на розгляд даного суду.

Керуючись ст. 30, 31 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу № 537/1384/26 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником передати для розгляду за підсудністю до Холодногірського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 09.03.2026.

Суддя : Т.О. Мартишева