Провадження № 2-н/932/3399/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з боржників заборгованість за теплову енергію в сумі 13238,15 грн за період з 01.01.2023 до 31.10.2025 та заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 243,49 грн за період з 01.01.2023 до 31.10.2025, у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за адресою надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіді Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відповіді Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради, яка надійшла на адресу суду 24.02.2026, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради, яка надійшла на адресу суду 24.02.2026, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У своїй заяві стягувач зазначає, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками/співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є фізичні особи: ОСОБА_1 1/3 частки квартири; ОСОБА_3 - 1/3 частки квартири; ОСОБА_2 - 1/3 частки квартири.

Одночасно, перевіривши долучені до заяви документи, судом не було виявлено інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири за якою було нараховано заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії. За наявною у суду інформацією встановити право власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою неможливо.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд дійшов висновку, що у випадку наявності хоча б одного боржника щодо якого стягувачем у заяві про видачу судового наказу не дотримано вимог статті 163 ЦПК України, має місце необхідність відмови у задоволенні стягнення такої вимоги щодо інших, зазначених стягувачем боржників.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявлені вимоги про солідарне стягнення заборгованості взаємопов`язані між собою та їх окремий розгляд неможливий, за таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи підтвердження права власності всіх боржників на нерухомість за адресою якої було нараховано заборгованість за споживання послуг з постачання теплової енергії, суд дійшов висновку у необхідності відмовити у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 167-168 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період від 01.01.2023 до 31.10.2025 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Одночасно роз`яснити заявнику, що відмова у видачу судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.М. Юдіна