САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3005/23
Провадження №4-с/726/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В. за участю секретаря судових засідань Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця третього відділу ДВС у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,-

ВСТАНОВИВ :

Скаржник звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій зазначила, що на виконанні Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист № 726/3005/23, виданий Садгірським районним судом м. Чернівці.

У межах виконавчого провадження № 77110815, відкритого на підставі зазначеного виконавчого листа, 20.01.2026 року державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у сумі 18 700 грн.

Вказує, що підставою для винесення постанови є встановлення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 18 700 гривень. Разом із тим, виконавче провадження у даному випадку не пов`язане із аліментними зобов`язаннями. Натомість виконавче провадження відкрите на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.05.2024 року, яким визначено порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Таким чином вищевказана постанова про обмеження її у праві керування транспортним засобом винесена без достатніх правових підстав, є незаконною та підлягає скасування, про що і просить суд постановити ухвалу.

ОСОБА_2 , стягувач у вищевказаному виконавчому провадженні, звернувся до суду із заявою у які вказує, що оскаржувана постанова державного виконавця була скасована начальником третього відділу ДВС у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, а тому відпали підстави для розгляду даної скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, доходить висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця третього відділу ДВС у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.01.2026 року у виконавчому провадженні № 77110815, ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Саме цю постанову заявник вважала незаконною та такою, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду із даною скаргою.

Разом із тим, постановою начальника третього відділу ДВС у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 22.01.2026 року у виконавчому провадженні № 77110815, було скасовано постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 20.01.2026 року.

Частиною 3 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, реалізуючи визначені ст. 74 вказаного закону повноваження, начальник відділу ДВС скасував постанову державного виконавця, яка була предметом оскарження у даній справі. Таким чином, станом на момент розгляду скарги оскаржуване рішення фактично втратило чинність, а порушене, на думку скаржника, право усунуте.

Відповідно до ч. 1 ст. 447-1 ЦПК України, підставою для звернення до суду зі скаргою є порушення прав особи рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця. За відсутності такого рішення або у разі його скасування відпадає і предмет судового контролю.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Під відсутністю предмета спору слід розуміти ситуацію, коли на момент розгляду справи спірне право чи обов`язок більше не існує або спірне рішення скасовано, а тому відсутній об`єкт судового захисту.

Оскільки постанова державного виконавця від 20.01.2026 року, яка була предметом оскарження, скасована у встановленому законом порядку, а отже не породжує жодних правових наслідків для скаржника, суд доходить висновку про відсутність предмета спору у даній справі та необхідності закриття провадження.

Враховуючи викладене та відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451, , 255, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця третього відділу ДВС у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України закрити.

Ухвала може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Мілінчук