Справа № 354/518/19
Провадження № 2/354/8/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Остап`юк М.В.

при секретарі Крицкалюк Я.М.

без участі сторін

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Яремчанська міськарада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Яремчанської міської ради, Відділ містобудуванн, архітектури та житлово-комунального господарства Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році позивач ОСОБА_1 звернувся до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області із первісним позовом.

У 2021 році відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічний позов.

У підготовчих судових засіданнях 23.05.2022, 01.08.2022, 05.12.2022, 06.03.2023, 08.05.2023, 03.07.2023, 06.11.2023, 18.12.2023, 05.03.2024, 05.08.2024, 09.09.2024, 18.11.2024, 03.02.2025, 10.03.2025, 05.05.2025, 14.10.2025, 13.01.2026 року позивач та його представник не були присутні. Від представника позивача до суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин.

В підготовчі засідання, призначені судом на 14.10.2025 та 13.01.2026 року Відповідачка та одночасно позивачка за зустрічним позовом і її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання 13.01.2026 року не з`явилися, і не з`являлися у всі попередні судові засідання, крім третьої особи ОСОБА_3 та її представника.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів статті 58, частин третьої, п`ятої статті 223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивачане перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи убачається, що позивач та його представник за первісним позовом не з`явилися вісім разів поспіль у підготовчі судові засідання, призначені судом на 05.08.2024, 09.09.2024, 18.11.2024, 03.02.2025, 10.03.2025, 05.05.2025, 14.10.2025, 13.01.2026.

Також відповідач, який є позивачем за зустрічним позовом та його представник, не з`явилися двічі поспіль у судові засідання, призначені 14.10.2025 та 13.01.2026.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Заяв про розгляд справи у їх відсутності ні позивач за первісним позовом, ні відповідач - позивач за зустрічним позовом не подавали.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Систематична неявка позивача або його представника в судові засідання, незважаючи на наявність значної кількості заяв про відкладення, свідчить про втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № № 755/21179/21 - у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Питання поважності причин неявки є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Положення статті 223 ЦПК України вказують на необхідність врахування судом поважності/неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

Як вбачається із заяви від 13.01.2026 року, представник позивача просить відкласти підготовче судове засідання, у зв`язку із зайнятістю в інших провадженнях.

Однак, попередні судові засідання неодноразово відкладалися з цієї ж причини, зокрема, судові засідання: 09.09.2024, 18.11.2024, 03.02.2025, 10.03.2025, 05.05.2025 (т. 6, а.с. 206, 243, т.7, а.с. 3, 16, 30-32).

А тому, суд вважає, що причина неявки всьмий раз у підготовче судове засідання Сторони позивача не є поважною, незважаючи на наявність численних заяв про відкладення.

Щодо сторони відповідача, які є позивачем за зустрічним позовом, то остання не з`явилася двічі у підготовче судове засідання та не забезпечила явку свого представника, не повідомивши причини неявки.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Разом з тим, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Як вказано у Постанові Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21), процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика залишення позову без розгляду.

Обізнаність позивача за первісним позовом та відповідача, яка є позивачем за зустрічним позовом і їхніх представників про дати, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи. Таким чином, стороні позивача за первісним позовом та стороні позивача за зустрічним позовом було відомо про всі судові засідання, в тому числі два останні судові засідання, однак до суду не з`явилися і заяв про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Отже, суд, встановивши, що позивач та його представник за первісним позовом були повідомлені належним чином про судові засідання, які були призначені на 05.08.2024, 09.09.2024, 18.11.2024, 03.02.2025, 10.03.2025, 05.05.2025, 14.10.2025, 13.01.2026, і вісім разів поспіль у підготовчі судові засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, зважаючи на складність справи, розглядати справу у їхній відсутності неможливо, доходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Також, суд, встановивши, що відповідач - позивач за зустрічним позовом та її представник двічі у підготовчі судові засідання не з`явилися: 14.10.2025, 13.01.2026, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавли, зустрічний позов, у зв`язку зі складністю та великим колом учасників, у їх відсутності розглядати неможливо, доходить висновку про наявність підстав для залишення зустрічної позовної заяви також без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що сторона позивача за первісним та зустрічним позовом повторно не з`явилися у підготовчі судові засідання, що свідчить про втрату ними інтересу до справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви та зустрічної позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 46, 47, 55, 84, 223, 247, 257, 258, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Яремчанська міськарада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Яремчанської міської ради, Відділ містобудуванн, архітектури та житлово-комунального господарства Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя: Марія ОСТАП`ЮК