Провадження № 2/641/908/2026 Справа № 645/7489/25
20 січня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі;
головуючого судді - Кожихової Г.В.
за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,
розглянувши у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
22.10.2025 представник позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (надалі - АТ "А-Банк" - Шкапенко О.В., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.10.2024 в розмірі 14 843,44 грн станом на 22.10.2025, яка складається з наступного; 10 402,69 грн сума заборгованості за кредитом, 3 990,74 грн сума заборгованості по відсоткам, 450 грн. сума заборгованості за пенею та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 24.10.2025 вказана цивільна справа передано за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова.
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 17.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 09.12.2025.
У судові засідання, призначені на 09.12.2025 та 20.01.2026 учасники справи не з`явилися.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.
Відповідно до протокольної ухвали суду від 20.01.2026, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
01.10.2024 ОСОБА_1 підписав шляхом цифрового власноручного (на екрані телефону/планшету) підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій зазначено, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами та правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг (арк.8-9).
01.10.2024 ОСОБА_1 підписав шляхом накладення електронного цифрового підпису Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка "Bolt", в яких визначено; тип кредиту кредитування рахунку з пільговим періодом використання, сума/ліміт кредиту від 1000 до 200000,00 грн, строк кредиту 240 місяців, мета кредиту на споживчі потреби, спосіб надання кредити у вигляді кредитного ліміту на споживчі потреби по платіжній картці, процентну ставку - пільгову 0,0000001% до 62 днів та базова процентна ставка 40,8% на рік.
З розрахунку заборгованості за договором від 01.10.2024, а також зі змісту виписки по кредиту відповідача вбачається, що станом на 22.10.2025 заборгованість відповідача у загальній сумі становить 14 843,44 грн, яка складається з 10 402,69 грн сума заборгованості за кредитом, 3 990,74 грн сума заборгованості по відсоткам, 450 грн сума заборгованості за пенею (штраф).
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "А-Банк" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З огляду на матеріали справи, 01.10.2024 ОСОБА_1 підписав шляхом цифрового власноручного (на екрані телефону/планшету) підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій зазначено, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами та правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, а також підписав шляхом накладення електронного цифрового підпису Паспорт споживчого кредиту №Кредитна картка "Bolt", в яких визначено; тип кредиту кредитування рахунку з пільговим періодом використання, сума/ліміт кредиту від 1000 до 200000,00 грн, строк кредиту 240 місяців, мета кредиту на споживчі потреби, спосіб надання кредити у вигляді кредитного ліміту на споживчі потреби по платіжній картці, процентну ставку - пільгову 0,0000001% до 62 днів та базова процентна ставка 40,8% на рік.
Таким чином, сторони узгодили умови договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами у розмірі 40,8 % річних. Отже, починаючи з 01.10.2024 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (паспорт споживчого кредиту "Кредитна картка "Bolt"), а саме згідно п. 7 у розмірі 3,4 % на місяць. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 3 990,74 грн та саме вказану суму позивач просить стягнути з відповідача.
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.
Отже, між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кошти у вигляді кредитного ліміту, на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,8 % річних.
До позовної заяви АТ «А-Банк» надало виписку з рахунку/кредиту ОСОБА_1 за період з 01.10.2024 по 22.10.2025, з якої вбачається надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, часткову сплату платежів та наявність заборгованості (а.с. 11).
При цьому виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Надана АТ «А-Банк» виписка з рахунку/кредиту ОСОБА_1 відповідає наданому ним розрахунку заборгованості.
В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку з рахунку відповідача.
На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України.
Отже, відповідач фактично отримав кредитні кошти, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд дійшов висновку, що надані АТ «А-Банк» у справі докази є належними та допустимими у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач відповідно до наданого позивачем розрахунку, який узгоджується із випискою за картковим рахунком, користувався кредитними коштами, наданими йому АТ «А-Банк» за договором від 01.10.2024 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, обізнаний про необхідність сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 40,8% річних (протилежного суду недоведено), у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які частково не повернуто, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору від 01.10.2024 укладеного між ним та банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 22.10.2025, а саме: заборгованості за тілом кредиту у сумі 10 402,69 грн та 3 990,74 грн сума заборгованості по відсоткам.
Разом з цим, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, убачається, що за порушення відповідачем строків розрахунків за кредитним договором від 01.10.2024 (несвоєчасне погашення кредиту) позивачем було нараховано штраф відповідно до п. 10.2 договору у сумі 450 грн (а.с. 8).
При цьому відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком, позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією РФ, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений до 07 серпня 2025 року включно.
Водночас суд не приймає до уваги положення п. 6 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування", відповідно до якого за договорами споживчого кредиту, укладеними після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ № 3498-ІХ, тобто після 23.01.2024, нарахування пені не забороняється, та застосовує положення нормативного акта вищої юридичної сили Цивільного кодексу України.
Враховуючи викладене, з огляду на введення воєнного стану в Україні з 24.02.2025, який діє і дотепер, керуючись п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ "А-Банк" про стягнення з ОСОБА_1 пені (штрафу) за прострочення останнім виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 01. 10.2024 у сумі 450 грн, задоволенню не підлягають.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог АТ «А-Банк» та стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором б/н від 01.10.2024 у загальному розмірі 14 393,43 грн.
Судові витрати
Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1).
У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2 348,95 грн (14 393,43 х 2 422,40 /2 348,95 =2 348,95).
Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 526, 612, 617, 629, 1049, 1054, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Повний текст судового рішення складено та підписано 20.01.2026.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя Г.В.Кожихова