Справа №403/691/25 провадження № 2/403/184/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 січня 2026 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та скасування запису про інше речове право,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), укладеного 01 липня 2015 року між позивачем та ОСОБА_4 та скасування запису про інше речове право за №104255 про державну реєстрації вказаного договору.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно положень ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви додане клопотання про звільнення від сплати судового збору з огляду на те, що його майновий стан не дає змоги сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн., оскільки він не має доходів, на підтвердження чого ним подані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела доходів.

При вирішенні вказаного клопотання суддя приходить до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» (на дату звернення позивача до суду) прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року був визначений у розмірі 3028 грн. 00 коп..

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. (3028,00 грн. х 0,4).

Виходячи зі змісту позовної заяви, до предмета позову входять дві вимоги немайнового характеру: 1) визнання недійсним договору про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та 2) скасування запису про інше речове право.

За змістом ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем на користь держави за подання до суду позовної заяви з двома позовними вимогами немайнового характеру, становить 2422 грн. 40 коп. (0,4 х 3028 грн. 00 коп. х 2 ).

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ч.1ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст.8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст.5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим ст.5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 14 січня 2021 року у справі №940/2276/18).

Отже, єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Натомість визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обгрунтовується рівень її майнового стану та вичерпного переліку яких закон не містить.

З урахуванням викладеного, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

На підтвердження майнового стану та неможливості сплати судового збору позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви була додана копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 07 липня 2025 року за період з січня 2015 року по травень 2025 року.

Зазначені відомості не можуть бути достатнім доказом на підтвердження перебування позивача ОСОБА_1 у такому фінансовому стані, який перешкоджає сплаті ним судового збору у визначеному законом розмірі, оскільки вони не містять інформації про доходи позивача за повний 2024 рік (рік, що передував його зверненню до суду), а виключно обмежується отриманням ним доходу в розмірі 20000,00 грн. внаслідок відчуження акцій.

З огляду на викладене, додана позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору не може свідчити про дійсний майновий стан позивача з огляду на ненадання до суду інших відомостей щодо наявності чи відсутності у неї майна та майнових прав (зокрема, розміру отримуваної позивачем пенсії з огляду на досягнення ним пенсійного віку, вкладів в банківських установах, нерухомого та рухомого майна, з якого отримується дохід, державної допомоги, сукупного доходу родини, наявність утриманців, розмір отриманого ним доходу за кордоном, тощо).

Жодного обгрунтування наявності умов для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, передбачених ч.1 ст.8 «Про судовий збір», зокрема за суб`єктним та предметним застосуванням, позовна заява не містить. Належних та достатніх доказів на підтвердження існування таких умов позивачем до позовної заяви також додано не було.

Крім того, суддею встановлено, що позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви додане клопотання про призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документа, у якому зазначено про покладення витрат по проведенню вказаної експертизи на позивача. Зазначене свідчить про наявність у позивача фінансових можливостей нести додаткові процесуальні витрати у справі, що суперечить доводам, викладеним у поданому ним клопотанні про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на відсутність можливості сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі, який є меншим від розміру витрат на проведення експертиз, та додатково підтверджує необґрунтованість заявленого позивачем клопотання.

За вказаних обставин позивачем ОСОБА_1 не було доведено існування об`єктивної неможливості сплати ним судового збору в сумі 2422,40 грн. за подання до суду позовної заяви з двома позовними вимогами немайнового характеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, що, як наслідок свідчить про невиконання позивачем вимог ч.4 ст.177 ЦПК України та є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 для виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України необхідно надати до суду оригінал квитанції (іншого платіжного документа) на підтвердження сплати ним судового збору у встановленому законом розмірі за дві позовні вимоги немайнового характеру в сумі 2422 грн. 40 коп. (1211,20 х 2) з розрахунку розміру прожиткового мінімуму на дату подання заяви до суду (2025 рік) згідно положень ч.1 ст.3, ч.1, п.п.2 п.1 ч.2 ст.4, ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за наступними реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг.с-ще Устин/22030101;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок: UA0011555;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

(судовий збір (Державна судова адміністрація України);

призначення платежу: *;101; __ (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___ (ПІБ позивача), Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Відповідно до ч.ч.2, 3ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначений недолік позовної заяви та спосіб його усунення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України, з урахуванням характеру встановленого суддею недоліку позовної заяви, позивачу ОСОБА_1 необхідно встановити строк для його усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та скасування запису про інше речове право залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі виконання ним вимог ч.4 ст.177 ЦПК України відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивачем не буде усунутий недолік позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя С.Ю.Атаманова