Провадження 2/193/56/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

09 січня 2026 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащука Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Губи О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2025 до Софіївського районного суду за підсудністю згідно ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2025 надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до відповідача ОСОБА_1 згідно вимог якого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №113244650 від 15.02.2020 у розмірі 43042,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 15.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №113244650, за яким отримала кредит в сумі 20 000 грн. зі сплатою відсотків за його користування. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до відповідача. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 за яким ТОВ «Таліон Плюс» передав ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №08/07/25-Е за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 08.07.2025 за Договором факторингу №08/07/25-Е позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 43042,00 грн., з яких 20 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23042,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснив погашення заборгованості. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №113244650 в сумі 43042,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 07.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано із АТ «ОЩАДБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, яка містить відомості про факт перерахування коштів за кредитним договором, належність карткового рахунку відповідачеві.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема розміщенням оголошення на сайті Судова Влада, однак у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подавала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280,281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступного.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічна правова позиції була викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19.

Судом встановлено, що 15.02.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису було укладено договір кредиту №113244650, підписаний одноразовим ідентифікатором 7D688DZD (а.с. 15-23).

Таким чином суд дійшов висновку, що договір від 15.02.2020 був підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено його укладання сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Згідно п. 1.1 Договору №113244650 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надано позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 20 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 або п.1.5 цього Договору.

Згідно п.1.2. Договору №113244650 кредит надається (Договір укладається) строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.

Пунктом 1.3. договору визначено, що на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,40 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Пунктом 1.4 договору передбачено, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між стронами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом(від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення).

Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом вказаного в п.1.2 Договору, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п.1.4 цього Договору.(п.1.5 Договору).

Згідно п.1.6 Договору позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п.1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п.1.2. цього Договору.

Розрахунок сукупної вартості кредиту за Дисконтною процентною ставкою та Термін платежу згідно строку передбаченого п.1.2 цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1 до Договору) (п.1.7 Договору).

З урахуванням положень п.1.3, п.1.4, п.1.5 цього Договору, Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 146,40% річних за Дисконтною ставкою або 622,20 % річних за Базовою ставкою.

Згідно платіжного доручення №7ее01ef1-5046-45af-9bf7-fa4c3d578d60 від 15.02.2020 вбачається, що грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. було перераховано ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Також встановлено, що грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. були зараховані 15.02.2020 на банківську карту ОСОБА_1 №5167-ХХXX-XXXX-0744, що підтверджується наданою інформацією АТ «ОЩАДБАНК» від 24.10.2025 №46/12-11/136932/2025/БТ (а.с.88-96).

16.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №113244650 від 15.02.2020 згідно якої сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором №113244650 від 15.02.2020 на наступну кількість днів: тридцять. На дату укладання цієї Додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Починаючи з 16.03.2020, позичальник сплачує за користування кредитом 1,32% в день від суми кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Ця Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 16.03.2020 р. Всі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.

18.04.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №113244650 від 15.02.2020 згідно якої сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором №113244650 від 15.02.2020 на наступну кількість днів: тридцять. На дату укладання цієї Додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Починаючи з 15.04.2020, позичальник сплачує за користування кредитом 1,32% в день від суми кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Ця Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 15.04.2020 р. Всі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.

18.04.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №113244650 від 15.02.2020 згідно якої сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором №113244650 від 15.02.2020 на наступну кількість днів: три. На дату укладання цієї Додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Починаючи з 15.05.2020, позичальник сплачує за користування кредитом 1,19% в день від суми кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Ця Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 15.05.2020 р. Всі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.

17.06.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №113244650 від 15.02.2020 згідно якої у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов Договору №113244650 від 15.02.2020 та зверненням позичальника, Товариство надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 26042,00 грн на 70 днів.(п.1 Додаткової угоди). Загальна сума заборгованості, вказана вп.1 Додаткової угоди, є фіксованою, а будь-які нарахування по Договору призупиняється. Позичальник сплачує Товариству суму заборгованості, вказану в п.1 Додаткової угоди, частками в розмірі не менше ніж 20% від її загальної суми за наступним графіком: 01.07.2020-5209,00 грн, 15.07.2020 -5209,00 грн, 29.07.2020 - 5209,00 грн, 12.08.2020 - 5209,00 грн., 26.08.2020 - 5209,00 грн.(п.3 Додаткової угоди). Позичальник має право погасити вказану в п.1 цієї Додаткової угоди заборгованість в повному обсязі. При порушенні позичальником графіку сплати заборгованості, визначеного п.3 цієї Додаткової угоди, дана Додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а Договір продовжує діяти без урахування її умов. Всі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.

19.06.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №113244650 від 15.02.2020 згідно якої у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов Договору №113244650 від 15.02.2020 та зверненням позичальника, Товариство надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 26722,00 грн на 28 днів.(п.1 Додаткової угоди). Загальна сума заборгованості, вказана вп.1 Додаткової угоди, є фіксованою, а будь-які нарахування по Договору призупиняється. Позичальник сплачує Товариству суму заборгованості, вказану в п.1 Додаткової угоди, частками в розмірі не менше ніж 25% від її загальної суми за наступним графіком: 26.06.2020- 6681,00 грн, 03.07.2020 - 6681,00 грн, 10.07.2020 - 6681,00 грн, 17.07.2020 - 6679,00 грн. (п.3 Додаткової угоди). Позичальник має право погасити вказану в п.1 цієї Додаткової угоди заборгованість в повному обсязі. При порушенні позичальником графіку сплати заборгованості, визначеного п.3 цієї Додаткової угоди, дана Додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а Договір продовжує діяти без урахування її умов. Всі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.

Судом також було встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020.

31.12.2020 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №26, у якій виклали договір факторингу від 28.11.2018 у новій редакції.

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року.

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року.

31.12.2023 сторони уклали додаткову угоду № 32 від 31.12.2023, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року

Відповідно до п.1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до реєстру прав вимоги №91 від 29.07.2020 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 43042,00 грн.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 за яким ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.

03.08.2021 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 згідно якої продовжено строк дії договору до 31.12.2022 включно.

30.12.2022 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 згідно якої продовжено строк дії договору до 30.12.2024 включно.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на суму 43042,00 грн.

08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на суму 43042,00 грн., з яких 20 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23042,00 грн.- заборгованість по несплаченим відсоткам.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, права вимоги за кредитним договором №113244650 від 15.02.2020, укладеного ОСОБА_1 із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС».

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за таким кредитним договором та процентів за користування ним, внаслідок чого у відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість на загальну суму 43042,00 грн., яку відповідач повинен сплатити на користь позивача.

Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.

Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 23.10.2023 у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, суду було надано: договір про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025, укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Соломко і партнери», додаткову угоду №0 до Договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025, протокол погодження вартості послуг до договору (додаток №1), акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7 000,00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Соломко О.В., копію довіреності на представлення інтересів ТОВ «ФК «ЕЙС» адвокатом Соломко О.В.

Відповідно до п.п.3.3, 3.4 договору про надання правничої допомоги, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору. Після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 22.08.2025 адвокатом Соломко О.В. надавалися такі послуги клієнту: складання позовної заяви - 5 000,00 грн.; вивчення матеріалів справи - 1 000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту для отримання інформації - 500,00 грн., підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 500,00 грн. Всього витрачено часу 6 годин, сума 7000,00 грн.

Виходячи із положень ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «ФК «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп. є завищеними. Зокрема, суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто у справі незначної складності, яка розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція позивача була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, правом на участь в судових засіданнях представник позивача не скористався.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 7 000 грн. 00 коп., є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають витрати в розмірі 4 000 грн.

Керуючись ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №113244650 від 15.02.2020 у розмірі 43042 (сорок три тисячі сорок дві) гривні 00 копійок, яка виникла станом на 31.07.2025 з яких: заборгованість по тілу кредиту - 20 000 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 23042,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисчі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , адреса: м. Київ, вул. Алматинська, будинок 8, офіс 310а, 02090.

Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 09.01.2026.

Суддя Д.А.Кащук