справа № 619/4952/25
провадження № 2/619/97/26
РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» - Журавльов С.Г. звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» суму заборгованості в розмірі 19465,15 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 5377,43 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 14087,72 гривень; судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.02.2020 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заява-Договір № TDB.2020.0991.786 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі Кредитний договір), який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com (далі Договір), та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір. ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією не виконав. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Згідно виписок по рахунку Позичальника станом на 03.09.2024 року у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком у розмірі 19465,15 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 5377,43 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 14087,72 гривень.

29.08.2025 ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02.10.2025.

15.09.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача подав заяву про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.09.2025 задоволено заяву представника відповідача про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву на 15 днів з дня вручення даної ухвали.

18.09.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» направила додаткові пояснення у справі, в яких повідомила суд, що 15.09.2025 року через Електронний суд у справі № 619/4952/25 надійшла Заява про продовження процесуального строку від адвоката Палагіної Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у якій вона просить продовжити строк для подачі Відзиву на позовну заяву на десять днів з дня вручення ухвали. У вищевказаній Заяві, представник Відповідача вказує, що після укладення між нею та Відповідачем Договору про надання правничої допомоги нею «як представником було спрямовано запит Позивачу для підготовки обґрунтованого відзиву». Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.09.2025 року у справі № 619/4952/25 клопотання адвоката Палагіної Юлії Володимирівни було задоволено, вирішено продовжити ОСОБА_1 строк для подачі відзиву на позовну заяву на 15 днів з дня вручення даної ухвали. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. 12.09.2025 року на електронну пошту ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» надійшов Адвокатський запит від адвоката Палагіної Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 . У Адвокатському запиті адвокат Палагіна Юлія Володимирівна просила:- надати щомісячний розрахунок боргу із зазначенням нарахування відсотків і пені за Кредитним договором № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року;- надати інформацію щодо того, чи здійснювалася гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оплата(-и) у рахунок погашення відсотків за Кредитним договором №TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року?- відповідь прошу підтвердити належним чином засвідченим графіком погашення заборгованості. 16.09.2025 року ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» направило на електронну пошту адвоката Палагіної Юлії Володимирівни відповідь на вказаний Адвокатський запит за вих. № 160925-1 з додатками: копія Виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 з 14.02.2020 року по 02.12.2022 року, що сформована у програмному комплексі Акціонерного товариства «МЕГАБАНК»; копія Виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 з 03.12.2022 року по 03.09.2024 року, що сформована у програмному комплексі Національного банку України (Єдина інформаційно-облікова система НБУ). 16.09.2025 року на електронну пошту ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» надійшов Повторний адвокатський запит від адвоката ОСОБА_3 . У Повторному адвокатському запиті адвокат Палагіна Юлія Володимирівна зазначає: « ОСОБА_4 стверджує про повне погашення заборгованості за Кредитним договором №TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року не виключно, 15 червня 2020 року було здійснено платіж з погашення кредитної картки на суму 2000 (дві тисячі) гривень». На підставі цього адвокат Палагіна Юлія Володимирівна просить: «надати інформацію щодо того, чи здійснювалася гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оплата(-и) у рахунок погашення заборгованості (відсотків) за Кредитним договором №TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року?» Також просить: «вказати відомості про деталі погашення заборгованості (відсотків) за Кредитним договором №TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року (із вказівкою сум та дат відповідних операцій)». 18.09.2025 року ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» направило на електронну пошту адвоката Палагіної Юлії Володимирівни відповідь на Повторний адвокатський запит за вих. № 180925-1. У вказаному листі Позивач повністю надав відповіді на всі питання представника Відповідача. Крім того, 17.09.2025 року на електронну пошту ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» надійшов ще один Адвокатський запит від адвоката Палагіної Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 . У цьому Адвокатському запиті представник Відповідача просить: «надати номер картки (карток) (16-значний номер) МПС з відкриттям кредитної лінії за Кредитним договором № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року». Позивачем було надано Відповідь і на цей Адвокатський запит листом від 18.09.2025 року вих. № 180925-2.

02.10.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача Палагіною Ю.В. направлено відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що надаючи відповідь на адвокатський запит, Позивач надає інформацію, що відрізняється від тієї, що надана суду. Позивачем не було враховано платежі Відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Так, у відповідь на адвокатський запит, листом від 18 вересня 2025 року (Вих. № 180925-1) Позивач повідомив, що: «Протягом дії Кредитного договору № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти: 19.02.2020 року 74,00 грн Операція видачі кредитних коштів за договором №TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 по клієнту ОСОБА_5 19.02.2020 року 74,00 та 1850,00 грн. ; 20.02.2020 року 22,00 грн , 184,49 грн. ,550,00 грн , 4612,30 грн Операція видачі кредитних коштів за договором №TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 по клієнту ОСОБА_5 21.02.2020 року 8,00 грн ,8,00 грн , 174,30 грн , 200,00 грн , 200,00 грн , 425,87 грн , 483,80 грн , 1053,00 грн. ; 24.02.2020 року 152,00 грн . Тобто, всього Клієнт отримав кредиту 9997,76 грн. Всього: 9997,76 грн На погашення кредиту по Кредитному договору № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року ОСОБА_1 були внесені кошти: 09.06.2020 року 1300,00 грн. погашення кредитної картки ; 17.06.2020 року 2000,00 грн ; 13.07.2020 року 1500,00 грн ; 12.08.2020 року 1300,00 грн; 16.10.2020 року 1150,00 грн . Всього: 7250,00 грн Тобто, всього Клієнт здійснив погашення заборгованості на суму 7250,00 грн. Вказані кошти були розподілені Банком на погашення існуючої заборгованості за двома складовими: заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по відсотках. На погашення заборгованості по відсотках було віднесено такі суми: 09.06.2020 року 862,66 грн ;17.06.2020 року 438,32 грн ;13.07.2020 року 16,49 грн ; 13.07.2020 року 394,26 грн ; 12.08.2020 року 347,73 грн ; 16.10.2020 року 278,53 грн ; 16.10.2020 року 291,68 грн . Всього: 2629,67 грн. На погашення заборгованості по тілу кредиту були віднесені всі інші кошти, які Клієнт перерахував як погашення заборгованості, а саме 4620,33 грн. Відповідно, заборгованість Клієнта по тілу кредиту є незмінною з 16.02.2021 року і складає 5377,43 грн, що і відображено у Виписці по особовому рахунку ОСОБА_1 з 14.02.2020 року по 02.12.2022 року, що сформована у програмному комплексі Акціонерного товариства «МЕГАБАНК». При цьому, окрім вказаних Позивачем платежів, Відповідач також вносив інші оплати на погашення заборгованості по кредиту, а саме: 04 червня 2020 року у сумі 1300 грн. платіжна інструкція № 4562613. Призначення платежу: погашення кредитної карточки 060896 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_1 ; 10 червня 2020 року у сумі 1300 грн. платіжна інструкція № 4838577; 15 червня 2020 року у сумі 2000 грн. платіжна інструкція № 4619402. ; 09 липня 2020 року у сумі 1500 грн. платіжна інструкція № 4709014. Таким чином, Позивачем, при надані суду розрахунку заборгованості, не було враховано платежі Відповідача у загальній сумі 6100 грн., а зазначений Позивачем у позовній заяві розрахунок заборгованості не відповідає відомостям, наданим Позивачем на її запит. Також вказує, що згідно відомостей ТОВ «Українське бюро кредитних історій», наданих на запит Відповідача, кредитний договір на інші (TDB.2020.0991.786_1_2101087) від 14.02.2020 є закритим. Також заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки представником позивача надано договір про надання правничої допомоги з додатком, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер про надання правничої допомоги, проте, не надано детальний опис виконаних робіт, платіжні доручення тощо, у зв`язку з цим суд позбавлений можливості встановити, який саме обсяг робіт виконаний адвокатом, а також, що саме входить у вартість надання правової допомоги, яка становить 11 200 грн.

07.10.2025 представник позивача в системі «Електронний суд» направив відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами представника відповідача та зазначає наступне. Розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором був розрахований у відповідності до умов Кредитного договору та згідно з нормами чинного законодавства, що підтверджують наявні в матеріалах справи виписки з рахунку Відповідача, які відображають інформацію про списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. Представник Відповідача помилково вказує, що інформація щодо суми заборгованості, викладена у Позовній заяві та у Відповіді на адвокатський запит, різна . Проте, це не відповідає реальним обставинам справи. Зокрема, у Позовні заяві Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» суму заборгованості в розмірі 19 465,15 гривень, що складається з:- заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 5 377,43 гривень;- заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 14 087,72 гривень. У Відповіді на адвокатський запит вих. № 180925-1 від 18.09.2025 року, яку Позивач раніше вже надавав до суду разом з Поясненнями вх. № 27350/25-Вх від 18.09.2025 року, було надано детальний розрахунок, згідно з яким Позивач вказував наступне: «Клієнт здійснив погашення заборгованості на суму 7250,00 грн. Вказані кошти були розподілені Банком на погашення існуючої заборгованості за двома складовими: заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по відсотках. Щодо запитуваної інформації про здійснені ОСОБА_1 оплати у рахунок погашення відсотків за Кредитним договором №TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року, на погашення заборгованості по відсотках було віднесено 2629,67 грн. На погашення заборгованості по тілу кредиту були віднесені всі інші кошти, які Клієнт перерахував як погашення заборгованості, а саме 4620,33 грн. Відповідно, заборгованість Клієнта по тілу кредиту є незмінною з 16.02.2021 року і складає 5377,43 грн, що і відображено у першій таблиці у Виписці по особовому рахунку ОСОБА_1 з 14.02.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , що сформована у програмному комплексі Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» Нарахування відсотків здійснювалося відповідно до умов Кредитного договору № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року з моменту виникнення заборгованості у ОСОБА_1 до моменту відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року. Суми та періоди нарахування відсотків повністю відображені у наданих виписках». Отже, інформація, викладена у Позовній заяві та у Відповіді на адвокатський запит однакова. 14.02.2020 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № TDB.2020.0991.786 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, сплата процентів, передбачених умовами Договору за користування Доступним лімітом кредитної лінії, здійснюється Клієнтом у разі його використання (повністю та/або частково). Згідно з п. 7.1 Кредитного договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 99 років, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним. У випадку якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору, Сторони не повідомили одна одну про його припинення, Договір продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік. Закінчення строку Договору не звільняє Клієнта від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору. Як вже було зазначено, у матеріалах справи наявні дві виписки по особовому рахунку Відповідача та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення Відповідачем умов Кредитного договору. Виписки по особовому рахунку є первинними документами та підтверджують наявність заборгованості, у тому числі, за відсотками. Тобто, Позивач на підтвердження суми заборгованості Відповідача за Кредитним договором надав належні, допустимі, достовірні та достатні докази. Представник Відповідача додав до Відзиву на позовну заяву 4 платіжні інструкції, відповідно до яких, на його думку, були здійснені додаткові погашення заборгованості, не відображені у виписках. Звертає увагу, що представником Відповідача було надано 4 платіжні інструкції, які він перелічив у Відзиві на позовну заяву: «№ 4562613 від 04 червня 2020 року»; «№ 4838577 від 10 червня 2020 року »; «№ 4619402 від 15 червня 2020 року»; «№ 4709014 від 09 липня 2020 року». Представник Відповідача неправильно зазначає дати вказаних платіжних інструкцій. Зокрема, додана до Відзиву на позовну заяву копія платіжної інструкції № 4838577 датована 10 серпня 2020 року, а не 10 червня 2020 року, як про це зазначено у Відзиві на позовну заяву. Платежі, здійснені Відповідачем згідно з наданими платіжними інструкціями (№ 4562613 від 04 червня 2020 року; № 4838577 від 10 серпня 2020 року; № 4619402 від 15 червня 2020 року; № 4709014 від 09 липня 2020 року), повністю відображені у Виписці по особовому рахунку ОСОБА_1 з 14.02.2020 року по 02.12.2022 року, що сформована у програмному комплексі Акціонерного товариства «МЕГАБАНК»: Платіж «погашення кредитної картки НОМЕР_2 на суму 1300.00», дата «09.06.2020 року», сума «1300,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4562613 від 04 червня 2020 року; · Платіж «погашення кредитной карточки НОМЕР_2 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_1 .На суму =2000.00, кiлькiсть док-в= 1», дата «17.06.2020 року», сума «2000,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4619402 від 15 червня 2020 року; · Платіж «Погашення кредиту по картці НОМЕР_2 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_1 .На суму =1500.00, кiлькiсть док-в= 1», дата «13.07.2020 року», сума «1500,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4709014 від 09 липня 2020 року; · Платіж «Погашення картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_3 .На суму =1300.00, кiлькiсть док-в= 1», дата «12.08.2020 року», сума «1300,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4838577 від 10 серпня 2020 року. Крім того, представник Відповідача не надав інших платіжних доручень, які б підтверджували інші платежі, відображені у виписці по особовому рахунку, якщо б, як він зазначає, платежів дійсно було здійснено більше, аніж відображено у виписці. Щодо відомостей ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» зазначає наступне. 2.1. Кредитний звіт з Українського Бюро Кредитних історій не є належним доказом, у зв`язку з тим, що він не відображає повну інформацію з кредитної історії; подавати інформацію до Бюро можуть лише Користувачі, що уклали з ним Договір; укладення Договору з Бюро та подання інформації є правом, а не обов`язком; Кредитний звіт повинен бути оформлений належним чином. У Відзиві на позовну заяву представник Відповідача вказує, що, начебто, «кредитний договір на інші споживчі цілі (TDB.2020.0991.786_1_2101087) від 14.02.2020 є закритим», посилаючись на «відомості ТОВ «Українське бюро кредитних історій» зокрема, до Відзиву на позовну заяву було додано доказ «Витяг з Кредитного звіту» .

14.10.2025 в системі «Електронний суд» представник відповідача направила заперечення на відповідь на відзив, в яких заперечує проти доводів представника позивача, наполягає на відмові у задоволенні позовних вимогу у повному обсязі, на підставі пояснень, викладених у відзиві.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій заяві просив розглядати справу без участі представника ТОВ ФК «Єврокредит», позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши доводи представника позивача та представника відповідача , оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 14.02.2020 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заява-Договір № TDB.2020.0991.786 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі Кредитний договір), який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com (далі Договір), та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір.

Клієнт своїм підписом підтвердив, що з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (пп. 1 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору).

У подальшому Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії на Поточний рахунок Клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах Доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами Доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією не виконав.

Згідно виписок по рахунку Позичальника станом на 03.09.2024 року у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком урозмірі 19465,15 грн, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 5377,43 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 14087,72 гривень.

03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024 року.

Таким чином, Новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача боржника за Кредитним договором № TDB.2020.0991.786.

Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.

ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит, від 14.03.2024 року.

Права вимоги, що відступаються за цим Договором належать Первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 року №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором Боржників АТ «МЕГАБАНК», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024 року, переможцем яких став Первісний кредитор.

Відповідно до умов Договору №1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості Боржників за Основними Договорами.

Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до Відповідача боржника за Кредитним договором № TDB.2020.0991.786.

Згідно з Розрахунком заборгованості Відповідача боржника за Кредитним договором № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року, сформованої АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 року (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість Боржника/Відповідача становить: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) 5377,43 грн; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 14087,72 грн. Загальна сума заборгованості: 19465,15 грн

Нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.

Розмір заборгованості Боржника/Відповідача підтверджується довідкою та виписками по особових рахунках позичальника.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Кредитним договором передбачено, що відступлення права вимоги за цим Договором відбувається без отримання згоди Клієнта (п. 3.4.2 Кредитного договору).

Відповідач не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, відповідно до умов Договору, що має відображення у довідці та виписках по особових рахунках позичальника.

Щодо доводів представника відповідача, що позивачем при надані суду розрахунку заборгованості, не було враховано платежі відповідача у загальній сумі 6100,00 грн.

Так, представник відповідача додав до відзиву на позовну заяву 4 платіжні інструкції, відповідно до яких, на його думку, були здійснені додаткові погашення заборгованості, не відображені у виписках. Проте, твердження представника відповідача є хибними.

Представник відповідача неправильно зазначає дати вказаних платіжних інструкцій. Зокрема, додана до відзиву на позовну заяву копія платіжної інструкції № 4838577 датована 10 серпня 2020 року, а не 10 червня 2020 року, як про це зазначено у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, суд дослідивши виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 , вважає, що платежі, здійснені відповідачем згідно з наданими платіжними інструкціями (№ 4562613 від 04 червня 2020 року; № 4838577 від 10 серпня 2020 року; № 4619402 від 15 червня 2020 року; № 4709014 від 09 липня 2020 року), повністю відображені у виписці по особовому рахунку ОСОБА_1 з 14.02.2020 року по 02.12.2022 року, що сформована у програмному комплексі Акціонерного товариства «МЕГАБАНК»: Платіж «погашення кредитної картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_1 .На суму =1300.00, кiлькiсть док-в= 1», дата «09.06.2020 року», сума «1300,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4562613 від 04 червня 2020 року; Платіж «погашение кредитной карточки НОМЕР_2 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_1 .На суму =2000.00, кiлькiсть док-в= 1», дата «17.06.2020 року», сума «2000,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4619402 від 15 червня 2020 року; Платіж «Погашення кредиту по картці НОМЕР_2 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_1 .На суму =1500.00, кiлькiсть док-в= 1», дата «13.07.2020 року», сума «1500,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4709014 від 09 липня 2020 року; Платіж «Погашення картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 від ОСОБА_1 т. НОМЕР_3 .На суму =1300.00, кiлькiсть док-в= 1», дата «12.08.2020 року», сума «1300,00 грн» - відображення зарахування коштів за Платіжною інструкцією № 4838577 від 10 серпня 2020 року.

Крім того, представник Відповідача не надав інших платіжних доручень, які б підтверджували інші платежі, відображені у виписці по особовому рахунку, якщо б, як він зазначає, платежів дійсно було здійснено більше, аніж відображено у виписці.

Таким чином, у порушення кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Щодо доводів представника відповідача, що кредитний договір на інші споживчі цілі (TDB.2020.0991.786_1_2101087) від 14.02.2020 є закритим, згідно відомостей ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» , суд зазначає.

За змістом статті 3 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" бюро кредитних історій - це юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію (надалі - бюро); ведення кредитної історії - це діяльність бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію; "кредитна історія" - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач бюро - це юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає та має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; кредитний звіт - це сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії; кредитний правочин - це правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.

У статті 7 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" визначено перелік інформації, що містить кредитна історія, а саме, - це, серед іншого, наступна інформація про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії: відомості про кредитний правочин (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину), суму зобов`язання за укладеним кредитним правочином, вид валюти зобов`язання, строк і порядок виконання кредитного правочину, відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином, дату виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір та стадія погашення, відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо), відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання.

У статті 11 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" визначено підстави та порядок надання кредитного звіту, а саме: бюро надають інформацію з кредитних історій у формі кредитних звітів; кредитні звіти містять усю інформацію з кредитної історії, якщо інші обсяги інформації не передбачені Положенням бюро або договором (частина 1), бюро надають інформацію, яка складає кредитні історії, виключно користувачам та іншим бюро на підставах, передбачених цим Законом (частина 3), бюро надають кредитні звіти користувачам за їх запитами на паперовому або електронному носіях на умовах, передбачених цим Законом та договором (частина 4), кредитні звіти надаються користувачам без права передачі їх або інформації, що міститься в них, третім особам (частина 5).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що міститься у його кредитній історії, а саме: кредитним звітом та інформацією з реєстру запитів (частина 1); суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що передбачена частиною першою цієї статті, шляхом звернення до бюро у порядку, визначеному Положенням про бюро (частина 2); бюро зобов`язане надати суб`єкту кредитної історії інформацію протягом двох робочих днів з дня отримання від нього відповідного запиту (частина 4).

Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що норми Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" не містять положень щодо порядку формування, форми та обов`язкових реквізитів кредитного звіту, наявність яких надавала б можливість ідентифікувати особу, яка відповідальна за його формування та відповідність даних самій кредитній історії.

За загальним правилом оформлення документації в частині підтвердження відповідності інформації, яку містить певний (конкретний) документ, відомостям, на підставі яких такий документ складений, відповідним належним підтвердженням є підписання документа відповідальною посадовою особою.

У ч. 1 ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» вказано, що кредитний звіт - сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії. Тобто, законодавчо передбачено, що у кредитному звіті може бути відображена не вся інформація про суб`єкта кредитної історії, а лише частина.

У ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» вказано, що джерелами формування кредитних історій є: - відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; - відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Бюро має право отримувати відомості та інформацію, що зазначені у частині першій цієї статті, на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», користувачами Бюро можуть бути банки, небанківські фінансові установи та інші суб`єкти господарської діяльності, які продають товари (послуги) з відстроченням платежу або надають майно в кредит, а також особи, які набули право вимоги за кредитним правочином. Тобто, особи, які набули право вимоги за кредитним договором можуть, але не зобов`язані бути користувачами Бюро.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», Бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними.

Зважаючи на те, що з 22.07.2022 року була розпочата ліквідаційна процедура АТ «МЕГАБАНК», а за кредитними договорами, у тому числі Кредитним договором № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року було відступлене право вимоги, АТ «МЕГАБАНК» перестав передавати інформацію по Кредитному договору до Бюро. А позивач, як правонаступник АТ «МЕГАБАНК» не зобов`язаний укладати Договір з Бюро та передавати йому інформацію по Кредитному договору № TDB.2020.0991.786 від 14.02.2020 року, тому у Звіті не буде відображена повна інформація , що складає кредитну історію відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшли висновку про те, що кредитна історія боржника, складена Українським бюро кредитних історій, не може бути належним та допустимим доказом наявності чи відсутності кошових вимог.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 року у справі № 909/937/21.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитним договором відповідач порушує взяті на себе зобов`язання за цим Договором.

Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за Договором щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, представником відповідача у відзиві, поясненнях, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю в частині боргових зобов`язань у розмірі 19465,15 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 11200,00 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 3 000, 00 грн.

Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» суму заборгованості в розмірі 19465,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень та витрат на оплату правової допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Надіслати учасникам справи копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105;

відповідач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 20.01.2026.

Суддя Н. В. Коваленко