Провадження № 6/161/43/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальностю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення,-

встановив:

І.Короткий зміст заяви

06.01.2026 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала заяву про відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2025 у справі №161/16581/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 075,93 грн. та судовий збір в розмірі 1 935,74 грн. На даний час матеріальне становище заявника є складним, оскільки вона самостійно виховує дитину; в Україні діє воєнний стан, що суттєво впливає на можливість стабільного заробітку; у неї наявні інші кредитні зобов`язання; не володіє майном або заощадженнями, за рахунок яких могла б негайно виконати рішення суду.

У зв`язку з цим відповідач просила суд відстрочити виконання рішення суду або «як альтернативу» розстрочити виконання рішення суду, встановивши обов`язковий платіж у розмірі 2 000 грн. до повного погашення суми заборгованості.

ІІ.Стислий виклад позиції позивача

Позивач правом на подання відзиву на заяву про відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення не скористався.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 07.01.2026 заяву про відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення прийнято до розгляду.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності учасників справи відсутні.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

ІV.Фактичні обставини справи

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2025 у справі №161/16581/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №31.05.2024-100000677 від 31.05.2024 в розмірі 22 075,93 грн., з них: 11 065,23 грн. - тіло кредиту, 11 010,70 грн. - проценти за користування кредитом, а також судовий збір в розмірі 1 935,74 грн. (а.с. 82-84). Рішення набрало законної сили 13.01.2026.

Відомості про фактичне виконання цього рішення суду в матеріалах справи відсутні.

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення виконання судового рішення означає перенесення строку його виконання на пізніший час. Розстрочення - це можливість виконувати рішення частинами у строки, визначені судом. Обидва механізми застосовуються у випадках, коли існують обставини, що ускладнюють або тимчасово унеможливлюють своєчасне виконання рішення.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

За встановлених фактичних обставин та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

Рішенням суду від 12.12.2025 у справі №161/16581/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 075,93 грн., а також судовий збір в розмірі 1 935,74 грн.

Рішення суду не виконане. Позивач не висловив своєї позиції щодо розстрочення виконання рішення суду, однак його інтереси також мають бути враховані.

Підставою для відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду можуть бути лише виняткові обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявності таких виняткових обставин. Воєнний стан, наявність у відповідача дитини та інших невиконаних кредитних зобов`язань до таких обставин не відноситься. Обставина незадовільного майнового стану відповідача належними та достатніми доказами не підтверджена.

Отже, в задоволенні заяви про відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 354-355, 435 ЦПК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення) виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2025 в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальностю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено - 20.01.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін