Справа № 143/863/25
УХВАЛА

Іменем України

13.01.2026 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Тівтової Т. Л.,

за участю секретаря Затоковенко Т. О.,

розглянувши в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Дуби» про розірвання договору оренди землі,

встановив:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за вказаним вище позовом, в якому представник позивачки адвокат Погорілий Р. О. просить розірвати договір оренди землі б/н від 30.08.2019 року, укладений між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_2 та ФГ «Дуби», предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0008, площею 2,9794 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чапаєвської сільської ради Вінницького (колишнього Погребищенського) району Вінницької області.

Ухвалою судді від 17.09.2025 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 18, 19).

10.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Погорілого Р. О. надійша заява про поновлення процесуальних строків та долучення доказів.

Заява мотивоване тим, що під час підготовки та подання позовної заяви позивачка повідомила, що після набуття нею права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0008, її представник ОСОБА_3 08.11.2023 звернулася з письмовим повідомленням до директора ФГ «Дуби», у якому поінформувала про зміну власника земельної ділянки та просила здійснювати виплату орендної плати за користування земельною ділянкою у грошовій формі на банківський рахунок нового власника ОСОБА_1 . Водночас копії зазначених повідомлень до позовної заяви додані не були, оскільки, на момент її подання позивачці не було відомо про їх наявність, вони не перебували в її розпорядженні, а також вона не знала про їх фактичне існування, у зв`язку з чим відповідні докази не були подані до суду у встановлений процесуальний строк. У подальшому адвокатом Погорілим Р. О. було встановлено, що зазначені письмові повідомлення наявні та перебувають у ОСОБА_3 . З огляду на те, що вказані документи мають істотне значення для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, однак, процесуальний строк для їх подання був пропущений, представник позивачки змушений звернутися до суду з цією заявою.

У зв`язку з викладеним, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Погорілий Р. О. просить поновити процесуальний строк для долучення доказів та долучити до матеріалів справи документи, отримані від представника позивачки Нестеренко Н. Г.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Погорілий Р. О. в судове засідання, призначене на 13.01.2026, не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до вимог ЦПК України. Водночас представником позивачки через систему «Електронний суд» було надіслано заяву, у якій він просив розгляд справи здійснювати за його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ФГ «Дуби», будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судові засідання призначені на 22.10.2025, 13.01.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не надіслав.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись з вказаною вище заявою, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Так, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість. сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Пунктами 2, 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам та користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За змістом статей 76, 81, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Одним із засобів встановлення таких даних є письмові докази (документи (крім електронних), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Розглядаючи таке клопотання суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 9, 10 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Згідно із ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Сторона позивача заявила про істотне значення відповідних доказів для правильного вирішення справи та просить суд долучити їх до матеріалів справи. У поданому клопотанні представник позивачки належним чином обґрунтував значення зазначених доказів для з`ясування обставин справи, мету їх одержання від представника позивачки Нестеренко Н. Г., а також навів поважні причини неможливості їх самостійного подання разом із позовною заявою. Зокрема, представник позивачки зазначив, що на момент звернення до суду з позовом він був позбавлений можливості надати заяву про надання інформації щодо розміру орендної плати, оскільки вказаний документ перебував у ОСОБА_3 , а не у позивачки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим подання відповідного доказу у встановлений процесуальний строк було об`єктивно неможливим.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивачки адвоката Погорілого Р. О. про долучення до матеріалів справи письмових доказів, оскільки вони мають значення для повного і всебічного з`ясування обставин справи та правильності вирішення спору.

Разом з тим, за правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 1 ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, з огляду на повторну неявку представника відповідача в судове засідання, з урахуванням позиції представника позивачки, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи.

Керуючись статтями 83, 127, 128, 223, 258-260, 280, 281 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити представнику позивачки ОСОБА_1 адвокату Погорілому Руслану Олександровичу процесуальний строк для подання заяви про долучення доказів.

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Погорілого Руслана Олександровича про долучення доказів задовольнити.

Приєднати до матеріалів справи письмові докази, подані 10.12.2025 представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Погорілим Русланом Олександровичем.

Провести заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Дуби» про розірвання договору оренди землі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя