Житомирський апеляційний суд
Категорія 3 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/11891/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління державного архітектурно будівельного контролю Житомирської міської ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Лєдньова Д.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

26 травня 2025 року представник ТОВ «Трансорендсервіс» - Давиденко В.В. звернувся до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2025 року заяву представника ТОВ «Трансорендсервіс» - Давиденко В.В. задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подати у двомісячний строк звіт про виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 року.

12 серпня 2025 року ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції звіт про виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20. У звіті зазначала, що не змогла виконати рішення суду з поважних причин, оскільки не отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, яка надає право на добровільне виконання судового рішення. Крім того, не змогла реалізувати свої наміри щодо виконання судового рішення внаслідок протиправної поведінки керівника ТОВ «Трансорендсервіс».

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту ОСОБА_2 про виконання судового рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028,00 грн. Встановлено ОСОБА_1 новий строк в один місяць для подання звіту про виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028,00 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Трансорендсервіс» щодо зобов`язання подати звіти про виконання судового рішення. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не повно ознайомився з поданим звітом. У з`явзку із систематичною, неправомірною поведінкою керівника ТОВ «Трансорендсервіс» щодо прибудови до належних ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності приміщень першого поверху, укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт по прибудові без присутності ОСОБА_2 реально не можливе. Систематичні протиправні дії керівника ТОВ «Трансорендсервіс» позбавляють можливості виконати судове рішення. За таких обставин, відсутні підстави для висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, тому застосування судом заходу судового контролю а в подальшому відмова у прийнятті поданого звіту з накладенням штрафу є незаконним та необґрунтованим.

09 грудня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09.10.2025 у якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Трансорендсервіс» щодо зобов`язання подати звіти про виконання судового рішення. Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про встановлення контролю за виконанням судового рішення є не мотивованою, поданою з метою примусу боржників до виконання інших дій на користь стягувача, за таких обставин прийняте рішення про застосування такого заходу судового контролю як зобов`язання боржників подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є необґрунтованим та незаконним. Зазначає, що у зв`язку із неправомірної поведінки керівника ТОВ «Трансорендсервіс» з вересня 2024 року по даний час відсутня можливість у боржника потрапити в приміщення першого поверху, що належить їм на праві спільної часткової власності в будинку по АДРЕСА_1 .

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті звіту на накладаючи штраф, суд першої інстанції дійшов висновку, що у поданому звіті не викладено будь-яких належних доводів з приводу того, як саме дії позивача у справі, зокрема, поведінка керівника юридичної особи, утруднювала проведення будівельних робіт на виконання рішення суду. Саме по собі перебування за межами України, за умови відсутності даних на підтвердження неможливості прибути на територію України, а також виступити замовником на виконання робіт у договірних правовідносинах, не може в самостійному вигляді, без інших супроводжуючих обставин як подій або фактів в розумінні об`єктивних перешкод, у тому числі, як ведення активних бойових дій на відповідній території, виступати причиною невиконання судового рішення. Особиста участь боржника у виконанні судового рішення не є тотожним «присутності особи» під час та на місці проведення дій.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Встановлено, що постановою Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20 зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як правонаступника ОСОБА_3 ) за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м та 20,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

09 травня 2024 року відкрито виконавче провадження №74951248 з примусового виконання вищевказаного рішення Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 щодо боржника ОСОБА_2 .

03 червня 2024 року головним державним виконавцем Гордійчук О.В. складено акт державного виконавця про те, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , державним виконавцем встановлено, що рішення не виконано, місце знаходження боржника невідоме, однак працює перукарня в даному приміщенні. Вимогу про виконання рішення залишено працівникам перукарні для подальшого повідомлення боржника.

03 червня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1700 грн за невиконання рішення суду.

18 червня 2024 року відкрито виконавче провадження №75324206, де боржником визначено ОСОБА_1

01 липня 2024 року головним державним виконавцем Гордійчук О.В. повторно складено акт державного виконавця про те, що 01.07.2024 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки виконання судового рішення, однак встановлено, що рішення не виконано, прибудова не знесена, по даній адресі працює перукарня.

02 липня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу у розмірі 3400 грн за ухилення від виконання рішення суду.

02 липня 2024 року державний виконавець направив до Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області повідомлення про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

02 липня 2024 року виконавче провадження, відкрите щодо ОСОБА_2 закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

19 липня 2024 року старшим державним виконавцем Яриною А.П. складено акт державного виконавця про те, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржником, ОСОБА_1 рішення не виконано, а саме не знесено прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв.м та 20,2 кв.м.

19 липня 2024 року на боржника, ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700 грн за невиконання рішення суду.

01 серпня 2024 року старшим державним виконавцем Яриною А.П. повторно складено акт державного виконавця про те, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржником ОСОБА_1 не виконано рішення суду, а саме за власний рахунок не знесено прибудову до нежилих приміщень загальною площею 53,1 кв.м та 20,2 кв.м.

02 серпня 2024 року на боржника, ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3400 грн за повторне невиконання рішення суду.

02 серпня 2024 виконавче провадження, відкрите відносно ОСОБА_1 закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

07 серпня 2024 року державний виконавець направив до Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.06.2025 року по справі № 295/11891/20 зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подати у двомісячний строк звіт про виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 року.

12 серпня 2025 року ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції звіт про виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 року.

ОСОБА_1 звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк не подавала.

Згідно з положеннями статті 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: 1) що виникають із трудових правовідносин; 2) що виникають із сімейних правовідносин; 3) щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 4) щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; 5) щодо відшкодування моральної шкоди; 6) щодо захисту прав споживачів; 7) щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; 8)в інших спорах немайнового характеру.

В силу статті 453-2 ЦПК України суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу . За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 453-4 ЦПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 453-2 цього Кодексу. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також додатково може встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 148 цього Кодексу. Якщо боржником є юридична особа та суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, захід процесуального примусу у виді штрафу застосовується до такого керівника.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що судовий контроль за виконанням судових рішень це сукупність процесуальних дій, які вчиняються судом першої інстанції відповідно до закону з метою належного та своєчасного виконання цих рішень.

Процесуальний закон встановлює форму контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах, відповідно до якої суд може витребувати звіт про виконання судового рішення від боржника, у тому числі органу державної влади, органу місцевого самоврядування, суб`єкту господарювання державного або комунального сектору економіки, який має виконати це рішення. Така форма судового контролю може бути застосована судом за наступних умов: боржник не виконав судове рішення, стягувач подав суду заяву про встановлення контролю за виконанням судового рішення, державний чи приватний виконавець відкрив виконавче провадження з примусового виконання цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи, ОСОБА_2 надала до суду звіт про виконання рішення суду. На виконання вимог ч.2 ст. 453-4 ЦПК України ОСОБА_2 направила копію звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи.

Суд першої інстанції дослідивши поданий ОСОБА_2 звіт дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для його прийняття, оскільки останньою не наведено обґрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, не зазначені можливі заходи, які вживалися нею, як боржником, для повного та своєчасного виконання судового рішення.

Разом з тим, накладаючи штраф на боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та встановлюючи ОСОБА_1 новий строк в один місяць для подання звіту про виконання судового рішення, суд першої інстанції не врахував наступне.

Згідно ч.1 ст.453-1 ЦПК України стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження. Якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2025 року зупинено виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року у справі №295/11891/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

З врахуванням наведеного у суду першої інстанції не було правових підстав для накладення штрафу на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та встановлення ОСОБА_1 нового строку в один місяць для подання звіту про виконання судового рішення, оскільки на час ухвалення оскаржуваної ухвали, виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року було зупинено ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в порядку, передбаченому ст.436 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 штрафу та встановлення ОСОБА_1 нового строку в один місяць для подання звіту про виконання судового рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028,00 грн, стягнення з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028,00 грн та встановлення ОСОБА_1 нового строку в один місяць для подання звіту про виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі №295/11891/20 скасувати.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Поновити дію ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2025 року в частині відмови у прийнятті звіту ОСОБА_2 про виконання судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Дата складення повного судового рішення 20 січня 2026 року.

Головуючий

Судді