КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/5363/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Музичко С.Г., Болотова Є.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № від 20.10.2021 року у розмірі 34 373 грн 70 коп..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Не погодившись з вказаним рішення суду першої інстанції, 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Звертаючись до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 одночасно подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначає, що 26 листопада 2025 року отримав копію рішення, тому просить вважати причини пропуску процесуальних строків на апеляційне оскарження поважними.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, оскільки, підстави для поновлення строку, зазначені в апеляційній скарзі визнані судом не поважними, адже матеріалами справи було встановлено, що відповідач отримав копію оскаржуваного рішення 04 березня 2025 року через підсистему ЄСІТС - «Електронний суд».

Роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, 05 січня 2026 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У вказаному клопотанні відповідач просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, мотивуючи його тим, що з 06 січня 2025 року вступив до лав ЗСУ та перебуває безпосередньо у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях. Крім того, посилається на дію форс-мажорних обставин внаслідок введення на території України воєнного стану.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку про визнання таких підстав неповажними, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Приписи п. 4 ст. 357 ЦПК України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів цивільного судочинства.

При цьому в разі подання апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними. Тобто, поновлення строку (у випадках, що не віднесені до регламентованих частиною другою статті 358 ЦПК України) не є обов`язком суду, а є предметом його оцінки (розсуду) залежно від установлених обставин, доводів і доказів сторін.

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

У кожній справі суди мають перевірити наявність підстав для поновлення строку на оскарження, визнати їх виправданими, а також мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку. Сама лише вказівка на наявність поважних причин не є належним мотивуванням висновку про поновлення строку і є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документу, із якої вбачається, що документ в електронному вигляді «Рішення» від 04.03.2025 року по справі № 753/23763/24 (суддя Цимбал І.К.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 04.03.2025 року о 18:36:07 год. (а.с. 83).

Зі змісту ст. 14 ЦПК України вбачається, що в судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 14 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 272 ЦПК України).

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 отримав копію рішення 05 березня 2025 року, а тому останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року було 04 квітня 2025 року.

Разом з тим відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року лише 01 грудня 2025 року, тобто більш ніж через вісім місяців з моменту отримання копії оскаржуваного рішення.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він з 06 січня 2025 року вступив до лав ЗСУ та перебуває безпосередньо у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з довідкою № 12743 від 10 листопада 2025 року молодший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 з 16.01.2025 року по теперішній час (а.с. 108).

Однак, відповідачем не надано до суду доказів того, що він в період з 05 березня 2025 року по 01 грудня 2025 року перебував у зоні проведення активних бойових дій та відповідно не мав можливості подати апеляційну скаргу.

До суду апеляційної інстанції не надано інших доказів на підтвердження обставин, що унеможливлювали подання апеляційної скарги у період з 05 березня 2025 року по 01 грудня 2025 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) зазначено, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_1 не наведено і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне звернення з апеляційною скаргою на рішення суду внаслідок непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення особи.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року задоволенню не підлягає, оскільки вказані відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л.П. Сушко
СуддіЄ.В. Болотов С.Г. Музичко