Провадження № 2/686/4408/26
УХВАЛА

20 січня 2026 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Козак О.В., ознайомившись з матеріалами справи № 686/19043/25 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, держави Російська Федерація в особі її Генерального консульства в Женеві, держави Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії в особі її посольства в Україні, держави Сполучені Штати Америки в особі її посольства в Україні, держави Китайська Народна Республіка в особі її посольства в Україні, держави Республіка Франція в особі її посольства в Україні про стягнення моральної шкоди,

встановила:

В липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до держави України в особі Кабінету Міністрів України, держави Російська Федерація в особі її Генерального консульства в Женеві, держави Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії в особі її посольства в Україні, держави Сполучені Штати Америки в особі її посольства в Україні, держави Китайська Народна Республіка в особі її посольства в Україні, держави Республіка Франція в особі її посольства в Україні в якому просить суд стягнути з кожного відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі один центільйон гривень завданої йому порушенням права на мир і похідних від нього прав внаслідок бездіяльності (невиконання своїх зобов`язань відповідачами у відповідності до «Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї»), а всього разом шість центільйонів гривень.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2025 року провадження у справі № 686/19043/25 було закрито на підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.12.2025 року скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2025 року про закриття провадження у справі, справу направлено до суду для продовження розгляду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 року, вказана справа надійшла до провадження судді Козак О.В..

Згідно ч.11 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначається підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ознайомившись з позовної заявою та доданими до неї документами вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки позов не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів (15140 грн.) прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Також відповідно до п.11 ч.2 ст.2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

При цьому слід зазначити, що вказаним вище Законом не передбачено пільг щодо сплати судового збору за позовами про відшкодування шкоди до інших держав, крім держав Україна та Російська Федерація.

Отже, сума судового збору, яка підлягає до сплати позивачем при зверненні до суду з вказаним вище позовом становить 15140 грн.

Також слід зазначити, що у постанові від 22.12.2025 року Хмельницький апеляційний суд зазначив, що частина перша статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Міжнародно-правові норми про юрисдикційний імунітет держави уніфіковано у двох конвенціях: Європейській конвенції про імунітет держав, прийнятій Радою Європи 16 травня 1972 року, та Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності, прийнятій резолюцією 59/38 Генеральної Асамблеї 02 грудня 2004 року. Ці Конвенції втілюють концепцію обмеженого імунітету держави, визначають, в якій формі є можливою відмова держави від імунітету («явно виражена відмова від імунітету» на підставі укладеного міжнародного договору чи контракту, або «відмова від імунітету, яка передбачається», коли іноземна держава вступає у судовий процес і подає зустрічний позов у суді іноземної держави), а також закріплюють перелік категорій справ, у яких держава не користується імунітетом у суді іншої держави-учасниці.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, обмеження права на справедливий суд, зокрема шляхом застосування судового імунітету держави, є таким що відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція 1950 року) лише у разі, якщо таке обмеження: 1) переслідує законну мету, 2) є пропорційне меті, яка переслідується, та 3) не порушує самої сутності права на доступ до суду (Ashingdane v the United Kingdom (скарга № 8225/78), рішення від 28 травня 1985 року, § 57; Oleynikov v. Russia (скарга № 36703/04), рішення від 14 березня 2013 року, § 55; Fogarty v. the United Kingdom (скарга № 37112/97), рішення від 21 листопада 2001 року, § 33; Cudak v. Lithuania (скарга № 15869/02), рішення від 23 березня 2010 року, § 55).

Відповідно до статті 12 Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004), що відображає звичаєве міжнародне право, держава не має права посилатися на судовий імунітет у справах, пов`язаних із завданням шкоди здоров`ю, життю та майну, якщо така шкода повністю або частково завдана на території держави суду та якщо особа, яка завдала шкоду, у цей час перебувала на території держави суду.

Судовий імунітет російської федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення російською федерацією державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням російською федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом. Тому, помилковими є висновки суду першої інстанції про відсутність згоди компетентних органів російської федерації на розгляд цього спору у суді.

Крім того, в матеріалах справи відсутні підтвердження про з`ясування судом першої інстанції наявності або відсутності згоди інших іноземних держав, які є відповідачами у справі, висловленої через уповноважених осіб або компетентні органи, на розгляд у суді даного спору.

Застосування імунітету не дорівнює відмові у правосудді. Позов до держави може бути пред`явлено у судах даної держави, а в судах іншої держави виключно з її мовчазної або чітко висловленої згоди.

Позовну заяву подано ОСОБА_1 державною мовою, що відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України та Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.

Згідно змісту статті 16 Європейської конвенції про імунітет держав, прийнятій Радою Європи 16 травня 1972 року, компетентні органи держави де проходить судове слухання, передають державі-відповідачу: оригінал або копію документів, на підставі яких порушено судову справу; копію будь-якого судового рішення проти держави відповідача у випадку його неявки, дипломатичним шляхом Міністерству внутрішніх справ держави-відповідача для передачі у разі необхідності компетентному органу. У випадку необхідності ці документи супроводжуються перекладом на мову або одну з офіційних мов держави відповідача. Рахується, що судове доручення або повідомлення про документи, зазначені в п.2, зроблені коли вони отримані Міністерством закордонних справ.

Положення частин 2, 3 статті 22 Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності, прийнятій резолюцією 59/38 Генеральної Асамблеї 02.12.2004 також передбачають, що вручення документів про судовий спір, який вказаний в пункті 1сi), вважається здійсненим, при отриманні таких документів міністерством закордонних справ. Ці документи супроводжуються, при необхідності, перекладом на офіційну мову чи одну з офіційних мов відповідної держави.

Таким чином, позивач має здійснити відповідні переклади позову та доданих до нього матеріалів на мову відповідачів - держави Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, держави Сполучені Штати Америки, держави Китайська Народна Республіка, держави Франція, з метою з`ясування судом наявності або відсутності згоди інших іноземних держав, які є відповідачами у справі, висловленої через уповноважених осіб або компетентні органи, на розгляд у суді даного спору.

Офіційною мовою у Державах Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, Сполучені штати Америки, є англійська мова, у Китайській Народній Республіці є китайська мова, у Франції - французька.

Позивачем позовну заяву (уточнення до позовної заяви, клопотання до суду) подано до суду українською мовою, та до неї не долучено переклад на вказані вище мови.

Враховуючи наведене, подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу слід надати термін для усунення вказаних недоліків, тобто для: сплати судового збору в розмірі 15140 грн. або долучення документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; долучення оригіналу квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір»; долучення перекладу позовної заяви (уточнення до позовної заяви, клопотань до суду) англійською, китайською, французькою мовами, який повинен бути засвідчений нотаріально або перекладачем, чия кваліфікація підтверджена, з дотриманням вимог міжнародних договорів.

Керуючись ст.ст.177,187 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя - постановила:

Прийняти до провадження цивільну справу №686/19043/25 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, держави Російська Федерація в особі її Генерального консульства в Женеві, держави Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії в особі її посольства в Україні, держави Сполучені Штати Америки в особі її посольства в Україні, держави Китайська Народна Республіка в особі її посольства в Україні, держави Республіка Франція в особі її посольства в Україні про стягнення моральної шкоди.

Розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, держави Російська Федерація в особі її Генерального консульства в Женеві, держави Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії в особі її посольства в Україні, держави Сполучені Штати Америки в особі її посольства в Україні, держави Китайська Народна Республіка в особі її посольства в Україні, держави Республіка Франція в особі її посольства в Україні про стягнення моральної шкоди, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: