Провадження № 2/686/1329/26
21 січня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд
в складі головуючої судді Павловської А.А.,
секретаря судового засідання Солдатової К.В.,
представниці третьої особи Мороз Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна (представники: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Кабінет Міністрів України; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна казначейська служба України) про стягнення матеріальної шкоди,
Позивач в жовтні 2025 року звернувся до суду з вище зазначеним позовом, зазначивши, що з 22.07.2020 по 05.08.2021 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.08.2021 по 05.09.2024 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22.07.2020 по 05.09.2024 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , 05.09.2024 звільнений з військової служби у запас.
30.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704).
Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
12.05.2023 Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (надалі Постанова №481), якою внесено зміни до пункту 4 Постанови №704, виклавши абзац перший в такій редакції "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 i 14.».
Постанова КМУ № 481 набрала чинності 20.05.2023.

Таким чином, починаючи з 20.05.2023 розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням позивача визначався шляхом множення не розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), а фіксованої суми в розмірі 1762 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24 (постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 року залишено без змін), визнано протиправним та не чинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481.

За період служби з 20.05.2023 31.12.2023 позивач отримав грошове забезпечення в сумі 252 146,72 грн., за період служби з 01.01.2024 по 05.09.2024 позивач отримав грошове забезпечення в сумі 578 988,22 грн. У той же час, позивачу недоплатили грошове забезпечення за період застосування п. 2 Постанови № 481 Кабінету Міністрів України (20.05.2023 по 05.09.2024) в загальному розмірі 547 926,20 грн. (за 2023 рік служби в сумі 131 923,16 грн. + за 2024 рік служби в сумі 416 003,04 грн). Тож позивачу у зв`язку із застосуванням при розрахунку його грошового забезпечення п. 2 Постанови № 481 Кабінету Міністрів України (яка була скасована 18.06.2025) було завдано шкоду у вигляді недоотриманого грошового забезпечення військовослужбовця за період з 20.05.2023 по 05.09.2024 в розмірі 547 926,20 грн, яка на підставі приписів ст. 1175 ЦК України підлягає стягненню за рахунок Держави.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач представників в судове засідання не направив, відзивів на позов не подав, про причини неявки суду невідомо. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.

Представниця третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що позивач обрав хибний спосіб захисту.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.11.2025.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.11.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09.12.2025 позов залишено без руху, надано позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18.12.2025 продовжено розгляд справи, призначено у справі судове засідання на 21.01.2026.

21.01.2026 розгляд справи закінчено ухваленням заочного рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.07.2020 по 05.08.2021 року включно проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.08.2021 по 05.09.2024 року включно проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22.07.2020 по 05.09.2024 включно проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними наказами, копії котрих наявні в матеріалах справи (арк. спр. 21, 25 28), та отримував грошове забезпечення (арк. спр. 24).

4. Мотивована оцінка доводів сторін, застосовані судом норми права

Заслухавши представницю третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких мотивів.

Згідно з ч. 1 ст.1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового складу та деяких інших осіб».

Пунктом 4 Постанови № 704 у первинній редакції було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

12.05.2023 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704», якою внесено зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зокрема, абзац перший пункту 4 постанови № 704 викладено в такій редакції:

«4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Тобто, замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» запроваджено сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762 грн.

Постанова КМУ № 481 набрала чинності 20.05.2023.

14.03.2025 рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі №320/29450/24, зокрема, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

18.06.2025 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №320/29450/24 апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24 - без змін.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24 набрало законної сили 18.06.2025.

Згідно ч.1 ст.57 Закону України «Про правотворчу діяльність» від24.08.2023року №3354-ІХ дія нормативно-правового акта у часі - це реалізація нормативно-правового акта щодо суспільних відносин, що виникли після набрання ним чинності або до набрання ним чинності і тривали станом на дату набрання актом чинності. Дія нормативно-правового акта поширюється на суспільні відносини, що виникли (тривають) після набрання ним чинності, якщо інше не передбачено Конституцією України чи законом.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що у разі якщо припинення дії нормативно-правового акта здійснюється на підставі рішення суду, дія нормативно-правового акта припиняється з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі № 320/29450/24, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, яким визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481, не має зворотної (ретроактивної) дії, змінює правове регулювання виключно для правовідносин, що виникають після набрання ним законної сили, та не підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли до прийняття відповідного судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012 та від 12.02.2019 № 5-р(I)/2019 неодноразово тлумачив зміст статті 58 Конституції України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів; наголошував на тому, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, нормативно-правові акти застосовуються виключно до тих правовідносин,які виникли в період їх дії,без можливості поширення їх впливу на правовідносини,що виникли до набрання ними чинності(ретроактивної дії). Виняток стосується лише випадків, коли нові норми пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи, що позивач заявляє вимоги про стягнення недоотриманого грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 05.09.2024, тоді як пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 визнано протиправним та нечинним з 18 червня 2025 року (дата ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду), у позивача відсутні правові підстави для стягнення матеріальної шкоди у вигляді недоотриманого грошового забезпечення за період, що передує даті визнання зазначеної норми протиправною та нечинною.

Керуючись ст. ст. 245, 265 КАС України, ст.ст. 22, 1166, 1175 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 254, 265, 280 - 282, 354 - 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до держави Україна (представники: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Кабінет Міністрів України; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна казначейська служба України) про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідачів. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Хмельницького міськрайонного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем, третьою особою Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Дата складення повного тексту рішення суду 22.01.2026.

Суддя: