справа № 462/141/26
УХВАЛА

08 січня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши заяву Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

встановив:

до Залізничного районного суду м. Львова надійшла заява Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» про видачу судового наказу у якій просить просить видати судовий наказ про солідарне стягнення з боржників заборгованість за комунальну послугу з вивезення побутових відходів в загальній сумі 1622,27 грн. та стягнути понесені судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу з додатками до неї, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Відповідно до ч. 8 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Стаття 248 передбачає умови припинення представництва за довіреністю у разі закінчення строку довіреності.

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу така підписана представником по довіреності ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» Хомою Тарасом - 06.01.2026 року та подана до суду 07.01.2026 року. Однак, відповідно до долученої копії довіреності № 291 від 28.10.2025 року така довіреність видано строком до 31 грудня 2025 року.

Таким чином, на час підписання заяви про видачу судового наказу представником Хомою Т., так і на час подання її до суду термін дії довіреності № 291 від 28.10.2025 року закінчився, тому наявні підстави вважати, що заяву про видачу судового наказу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до п.2 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин вважаю, що необхідно відмовити у видачі судового наказу у відповідності до ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.163- 166, 258-261 ЦПК України,

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявоюЛьвівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.С. Мруць