справа № 462/8930/25
УХВАЛА

08 січня 2026 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді Колодяжного С.Ю., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін,

встановив:

ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» 11.11.2025 року звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 29.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, актовий запис №144.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 13.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

06.01.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши доводи клопотання та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2, 4 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, перелік яких визначено частиною 1 статті 274 ЦПК України, а саме: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до ч.2 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз ч.6 ст.19, ст.274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є справи, малозначність яких прямо встановлена в законі та не залежить від розсуду суду (п.п. 1, 3-5 п.6 ст.19 ЦПК України), і справи, які можуть визнаватися судом малозначними (незначної складності), крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст.277 ЦПК України).

Як убачається із змісту ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 13.11.2025 року про відкриття провадження у справі, судом при визначенні порядку розгляду справи було ураховано предмет її розгляду, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження (ч.4 ст.274 ЦПК України), з врахуванням того, що дана справа є малозначною і такою, яку за правилами статей 19, 274, 279 ЦПК України доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.6 ст.279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

В той же час, дана справа за своїм предметом та характером спірних правовідносин, в розумінні положень закону, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Слід зазначити, що порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін не є порушенням процесуальних прав учасників справи щодо реалізації ними захисту процесуальних прав та дотримання принципу диспозитивності, оскільки судом відповідно до закону надано можливість учасникам справи надати письмові заяви по суті позову та письмові докази на підтвердження заявлених фактів.

Крім того, суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позову та на підтвердження обставин, викладених у такому позові, у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується своїми правами, передбаченими ЦПК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що спірні правовідносини мають немайновий характер, справа є малозначною, для якої пріоритетним є швидке вирішення, а необхідності розгляду справи з викликом сторін, зокрема необхідності вчинення певних процесуальних дій, вчинення яких неможливе при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, інші обставини, які виключають можливість розгляду за правилами спрощеного позовного провадження чи порушують процесуальні права відповідача у клопотанні не зазначено, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.19, 274, 279 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний