У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Верещінська І.В., ознайомившись з матеріалами справою за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

24.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ознайомившись із позовом та долученими до нього матеріалами, суд доходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до відповіді №2258351 від 21.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Подаючи заяву до Солом`янського районного суду м. Києва, заявник зазначає своє фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 . До заяви додає Договір найму (оренди) житла простої письмової форми між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 07.03.2025. Даних про декларування чи реєстрацію місця фактичного проживання за адресою АДРЕСА_2 - матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Пунктом четвертим Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня2022 року, передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Верховного Суду у складі Об' єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 зроблено висновок, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За змістом ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне передати цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, для розгляду за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Керуючись ст.ст.31,32,187,294,316 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Цивільну справу 760/35948/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення - передати на розгляд до Новозаводського районного суду м. Чернігова. (14000, Україна, Чернігівська обл., місто Чернігів, вулиця Мстиславська, будинок 17).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Верещінська