Справа № 201/616/26
Провадження № 2-з/201/28/2026
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Наумова О.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Карлаш Івана Анатолійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026р. ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Карлаш І.А. звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 20.01.2026р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

19.01.2026р. представник ОСОБА_1 адвокат Карлаш І.А. подав заяву про забезпечення позову, в якій представник просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №67758604, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем на підставі виконавчого напису № 38092, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 05.11.2021р.

В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що 06.12.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. відкрито виконавче провадження №67758604, постановою приватного виконавця від 27.12.2021р. було звернуто стягнення на доходи позивачки з відрахуванням коштів на погашення заборгованості за виконавчим написом, постановою приватного виконавця від 11.12.2025р. був накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках позивачки.

Незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із заявою представника позивача про забезпечення позову, вважаю за можливе задовольнити її з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р., єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих стороною позивача на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 38092 від 05.11.2021р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інстафінанс» суми боргу у загальному розмірі 23 978,00 грн.

06.12.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. відкрито виконавче провадження №67758604, за яким з ОСОБА_1 розпочато стягнення на користь ТОВ «Інстафінанс» суми боргу у загальному розмірі 23 978,00 грн., розрахунок якої визначено виконавчим документом, на підставі виконавчого напису № 38092, виданого 05.11.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.

11.12.2025р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Отже, з матеріалів цивільної справи видно, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. перебуває виконавче провадження №67758604, за яким з ОСОБА_1 розпочато стягнення на користь ТОВ «Інстафінанс» суми боргу у загальному розмірі 23 978,00 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

З наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань видно, що предмет позову по даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заявлений захід забезпечення позову є взаємопов`язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як вбачається із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку) підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах: від 17 листопада 2020 року у справі №766/25403/18; провадження №61-5718св19; від 29 квітня 2020 року в справі №285/2445/18; провадження №61-45537св18); від 16 вересня 2020 року в справі №344/6384/18; провадження №61-2347св19).

Таким чином, враховуючи, що приватним виконавцем здійснюються дії щодо примусового виконання виконавчого напису, який оспорюється позивачем в судовому порядку, то вважаю обґрунтованими вимоги заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 38092 від 05.11.2021р., за виконавчим провадженням №67758604, яке відкрито 06.12.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О.

З огляду на викладене, вимоги заявника про забезпечення позову підлягають задоволенню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 151, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Карлаш Івана Анатолійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 38092 від 05.11.2021р., за виконавчим провадженням №67758604, яке відкрито 06.12.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у загальному розмірі 23 978,00 грн.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали направити для відома та виконання сторонам.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 20 січня 2026 року.

Адреси сторін:

Позивачка:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (, 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17-Б, оф. 503).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (02068, м. Київ, пр-т Григоренка, буд. 15, прим. 3);

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, прим. 58, кімн. 414, прим. 69, кімн. 406).

Суддя О.С. Наумова