Справа № 685/145/25
Провадження № 2-др/685/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В., за участю секретаря судового засідання Медун В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву представника ОСОБА_1 адвоката Уроди О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 685/145/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Теофіпольського районного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа № 685/145/25 (провадження № 2/685/159/25) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 15.12.2025 у справі № 685/145/25 суд ухвалив: «У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 земельної ділянки розміром 2,37 га з кадастровим номером :04:016:0004 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Ординецької сільської ради Теофіпольського району, тепер Хмельницького району Хмельницької області відмовити. Судові витрати у виді сплаченого судового збору покласти на позивача».

22.12.2025 представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Урода О.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій зазначив, що у рішенні Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.12.2025 судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відтак, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

У судове засідання, призначене на 29.12.2025, учасники справи, не прибули, відомостей про належне повідомлення позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Сторожука Ю.В не було у зв`язку з тимчасовим припиненням надання послуг поштового зв`язку, судове засідання було відкладено на 08.01.2026.

08.01.2026 від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Уроди О.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, а від від представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Сторожука Ю.В. через підсистему ЄСІТС у справі № 685/145/25 у провадженні 2/685/159/25 (замість провадження 2-др/685/1/26) надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що сторона не була обізнана ні про надходження відповідної заяви про ухвалення додаткового рішення, ні про призначене судове засідання, крім того, адвокат зайнятий 08.01.2026 в іншому судовому процесі, докази чого надав, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 08:30 год 14.01.2026.

14.01.2026 о 08:28 год від представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Сторожука Ю.В. через підсистему ЄСІТС надійшли пояснення, в яких він просив суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що оплата за договором про надання професійної правничої допомоги відповідно до п. 3.3. Договору повинна була здійснитись протягом двох календарних днів з моменту підписання договору в безготівковій формі на офіційні банківські рахунки виконавця, натомість відповідачем не надано доказів здійснення такої оплати витрат на правничу допомогу у визначеному договором порядку, а також не надано детального опису наданих адвокатом послуг, а також не надіслала протилежній стороні копію заяви про ухвалення додаткового рішення.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання вчергове не прибули.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У цьому зв`язку, переконавшись у обізнаності учасників справи про наявність судового провадження та дату судового засідання, надавши учасникам справи рівну можливість реалізувати свої процесуальні права на участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути заяву в судовому засіданні 14.01.2026 незалежно від фактичної явки учасників.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд враховує такі положення закону та обставини справи.

У провадженні Теофіпольського районного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа № 685/145/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

У відзиві на позов, поданому представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Уродою О.В. у справі № 685/145/25 28.02.2025, зазначалось, що відповідач у зв`язку із розглядом справи понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень), у прохальній частині відзиву заявлено про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених відповідачкою судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.

Детального розрахунку зазначених витрат, а також доказів на їх підтвердження представником відповідачки надано не було, як і не було подано ні протягом часу розгляду справи, ні у судових дебатах заяву усну або письмову заяву суду про намір подати такі докази.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч. 1 ст. 246 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч. 2 ст. 246 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що питання про стягнення судових витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні; суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин та за умови подачі відповідної заяви до закінчення судових дебатів.

Процесуальної регламентації форми і змісту такої заяви законом не встановлено, тому її може бути подано як в письмовій, так і в усній формі під час судового засідання з його повною фіксацією технічними засобами ЄСІТС.

Разом з тим, процесуальним законом встановлено граничний строк подання відповідної заяви про розподіл судових витрат, а саме не пізніш як до судових дебатів (що передує стадії ухвалення рішення суду).

Вказівку у ч. 8 ст. 141 ЦПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти як граничну стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про намір стягнути витрати на професійну правничу допомогу обставину; самі ж підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і саме з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Відтак, процесуальний закон встановив чіткий алгоритм дій сторони, яка просить суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу:

1)подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу;

2)подання доказів понесення відповідних витрат, причому або подання їх саме до судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, проте лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це (про намір подати відповідні докази) відповідну заяву.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення в свою чергу уже є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про що сторона повинна була заявити значно раніше, до судових дебатів, або, якщо такі не проводились у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, то до переходу до стадії ухвалення судового рішення), а можливістю довести перед судом факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу, а також можливістю для протилежної сторони бути обізнаною щодо зазначених обставин, що є запорукою дотримання принципу справедливості, змагальності та рівності сторін.

Якщо ж до завершення розгляду справи сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, або не надала доказів, які ці витрати підтверджують, або не повідомила про намір їх подати протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, то суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Закон пов`язує початок перебігу п`ятиденного строку на подання доказів понесених судових витрат не з датою отримання копії судового рішення позивачем, а саме з датою ухвалення рішення суду, причому обумовлює можливість подання таких доказів необхідністю попереднього застереження про такий намір у заяві, поданій до закінчення судових дебатів.

Ухвалене судом рішення у справі № 685/145/25 (провадження № 2/685/159/25) датовано 15.01.2025.

На час ухвалення рішення у справі законних і обґрунтованих підстав для стягнення з позивачки на користь відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу не було у зв`язку з неподанням стороною відповідача доказів їх понесення.

До закінчення судових дебатів, всупереч вимогам ст. 141 ЦПК України, представник відповідачки не подав доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, а також не зробив заяви про намір подати додаткові докази про стягнення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заяву про ухвалення додаткового рішення подано представником відповідачки через підсистему ЄСІТС 19.12.2025, до неї долучено:

1) копію договору про надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025;

2) копію рахунку № 38 від 19.02.2025, підставою для видачі якого вказано договір про надання правової (правничої) допомоги від 19.02.2025 та акт № 1 про надану професійну правничу допомогу від 19.02.2025;

3) копію акта № 1 про надану професійну правничу допомогу від 19.12.2025.

Суд звертає увагу, що договір про надання правничої допомоги датовано 19.02.2025, і у відповідача не було перешкод подати його копію до судових дебатів.

Також, копію рахунку № 38 датовано 19.02.2025, і у відповідача не було перешкод подати цей доказ до судових дебатів.

Окрім цього, відповідно до копії рахунку № 38 від19.02.2025, за надання зазначених послуг ОСОБА_1 сплатила адвокату Уроді О.В. 15 000,00 грн.

Акт № 1 про надану професійну правничу допомогу від 19.02.2025, на який наявне посилання у копії рахунку № 38 від 19.02.2025, у матеріалах заяви відсутній.

Як вбачається із копії акта № 1 про надання юридичних послуг та виконаних робіт від 19.12.2025, адвокатом було надано такі послуги: з?ясування суті спірних правовідносин, вивчення нормативної правової бази, судової практики, юридична консультація вартість 2000,00 грн (3 години), збір та аналіз необхідних документів для підготовки відзиву на позовну заяву вартість 2000,00 грн (6 годин), складання відзиву вартість 6000,00 грн (6 годин), участь у судових засіданнях, та складання процесуальних документів по справі вартість 5000,00 грн (10 годин).

Разом з тим, у рахунку № 38 від 19.02.2025 підставою для його видачі вказано договір про надання правової (правничої) допомоги від 19.02.2025 та акт № 1 про надану професійну правничу допомогу сааме від 19.02.2025.

Окрім цього, у договорі про надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025 умовами оплати послуг з професійної правничої допомоги було визначено таке: 1) у підпункті 3.2. договору про надання правничої допомоги від 19.02.2025 зазначено, що обсяг та вартість послуг (робіт) за даним Договором визначається в Актах про надання правової допомоги юридичних послуг) та виконаних робіт; 2) у підпункті 3.3. договору про надання правничої допомоги від 19.02.2025 його сторонами обумовлено, що оплата наданих послуг здійснюється Клієнтом протягом 2-х календарних днів з моменту підписання даного Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) в безготівковому порядку на офіційні банківські рахунки Виконавця.

Як зазначалось вище, представник відповідачки не подав суду доказів понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, а крім цього, не заявив про намір їх подати до закінчення судових дебатів, що є самостійною підставою для відмови у стягненні таких витрат.

Таким чином, у суду на час ухвалення рішення були відсутні підстави для стягнення з позивачки на користь відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім цього, представник відповідачки при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення не повідомив на вимогу ст. 246 ЦПК України про наявність поважних причин неподання доказів понесення його довірителькою витрат на професійну правничу допомогу до судових дебатів, а також не повідомив про наявність поважних причин неподання заяви про намір подати такі докази після ухвалення судом рішення, як цього вимагає ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням результатів аналізу дат оформлення та складання поданих представником доказів понесення його довірителькою судових витрат на професійну правничу допомогу, у сторони відповідача не було перешкод подати ці докази суду під час розгляду справи, або зробити відповідне застереження про намір їх подати протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

У випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21). Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21.

Саме по собі подання заяви про ухвалення додаткового рішення при недотриманні стороною вимог ч. 7 ст. 141 ЦПК України щодо заявлення до завершення судових дебатів про намір подати відповідні докази не створює нових підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення таких витрат.

Із врахуванням наведеного, у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках . Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ні доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, ні заяви про намір подати такі докази після ухвалення судом рішення представник відповідача до закінчення судових дебатів не подав. Відтак, і сам по собі факт відсутності такої заяви відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а також факт відсутності поважних причин неподання таких доказів до судових дебатів у порядку ст. 246 ЦПК України, є самостійними підставами для відмови в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду справи.

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 81, 133, 137, 141, 246, 259, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Уроди О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 685/145/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України, з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено і підписано 14.01.2026.

Головуюча суддя Турчин-Кукаріна І.В.