Суддя Попова В. О.
Справа № 644/687/25
Провадження № 2/644/65/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріальний районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

у с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Тараненко А.І., який діє на підставі довіреності від 04.12.2024, через підсистему "Електронний суд" звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 369764128, укладеного 23.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , у розмірі 106 254 грн 41 коп. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн просить покласти на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 369764128 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV56SN4. За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 23.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувала грошові кошти в сумі 22 000 грн на банківську картку відповідачки № НОМЕР_1 , що в свою чергу свідчить, що остання прийняла пропозицію кредитодавця. Отже, первісний кредитодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 166 від 28.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 369764128 від 23.09.2021 на загальну суму 71 561 грн 14 коп.

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк діє якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 106 254 грн 41 коп.

04.09.2024 ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 0409/24 від 04.09.2024. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 106 254 грн 41 коп.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 січня 2025 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін.

17 березня 2025 року від представника відповідачки адвоката Лисенка А.О., який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АХ № 1241070 від 21.02.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить визнати поважною причину пропуску строку на подання відзиву та поновити його. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладеним в ньому. Зокрема зазначає, що ознайомившись із позовною заявою, вважають її не аргументованою, бездоказовою, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів видачі кредитних коштів відповідачу, а надані докази штучно змінені та суперечать один одному; договір факторингу було укладено раніше, аніж укладено сам кредитний договір із відповідачем; позивач не надав доказів сплати за відступлення права вимоги, а отже не може вважатися належним позивачем по даній справі, а реєстри прав вимоги містять ознаки штучної зміни; клієнт не погоджувався на продовження кредиту, тому відсутність його дій не може бути доказом зміни умов договору; сума боргу не відповідає наданим доказам, була нарахована після закінчення строку кредиту; вбачається припущення того, що первісний кредитор нарахував суму боргу, яку відступив позивачу, вірно; позовна заява подана до суду передчасно, докази надсилання відповідачу досудової вимоги відсутні; позивачем зазначено завищений розмір витрат на правничу допомогу, а докази її сплати відсутні. (а.с. 109-124).

04 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатам Тараненка А.І. подані додаткові пояснення по справі. Згідно яких, наполягає на обґрунтованості позовних вимог, просить задовольнити з підстав викладених в них. Звертає увагу, що позивач надав беззаперечні докази того, що саме відповідач уклав договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кошти в розмірі 22 000 грн 00 коп. перераховано на карту відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням № 46a413b3-d433-4b24-8b70- 9256d13fedd0 (Додаток до позовної заяви №8). Зазначає, що згідно до документів, наданих позивачем, а саме розрахункам, наданим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» боржник періодично сплачував заборгованість. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Також вказує, що виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним № 369764128 від 23.09.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 28.12.2021, тобто через три місяці від підписання кредитного договору, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 166. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Акту прийому-передачі реєстру та позивач належним чином довів факт переходу права вимоги. Враховуючи наведене, в ході факторингового ланцюгу право вимоги перейшло до позивача. З огляду на вищезазначене, у випадку відсутності фінансування, договори факторингу було б розірвано в односторонньому порядку кожним із Клієнтів. Оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Акту прийому-передачі реєстру та позивач належним чином довів факт переходу права вимоги. До заяви додано копію платіжної інструкції від 05.09.2024 № 68 на підтвердження перерахування ТОВ «Юніт Капітал» на рахунок ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» оплату за право грошової вимоги згідно Договору факторингу № 0409/24 від 04.09.2024 (а.с. 127-147, 154).

09 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки адвоката Лисенка А.О. надійшла заява про виключення документа з числа доказів. Просить виключити документ під назвою «Додаткові пояснення у справі», як такий, що поданий з порушенням встановленого ЦПК України порядку, не враховувати доводи, викладені в ньому під час розгляду справі по суті та повернути позивачу без розгляду з підстав, викладених в ній (а.с. 156-158).

04 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача Хлопковою М.С. подані додаткові пояснення по справі, згідно якої остання просить прийняти додаткові пояснення по справі з підстав, викладених в заяві. На позовних вимогах наполягає, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 369764128 від 23.09.2021 у розмірі 106 254 грн 41 коп. та судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн (а.с. 162-164).

Інших заяв, клопотань тощо від сторін не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. В прохальній частині позову просив у разі неявки представника позивача у судове засідання, розгляд справи проводити за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Лисенко А.О. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. В поданому відзиві представник відповідачки просив розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність відповідачки.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним для реалізації сторонами їх прав, а також для всебічного та об`єктивного розгляду справи визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву, поновити стороні відповідачки строк для подачі відзиву. Також приймає додаткові пояснення у справі, надані стороною позивача.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази надані сторонами та з`ясувавши фактичні обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з викладених нижче підстав.

Суд, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

23.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 369764128 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника MNV56SN4 (а.с. 14-19).

Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Відповідно до п. 1.2. Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.

У п. 1.3. Договору сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику перший Транш за договором в сумі 22 000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернуто 22.11.2021.

За п. 1.7. Договору, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 22.11.2021.

У п. 1.8. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.

За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.2. Договору)

Якщо позичальник після користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору (п. 1.9.3.).

Зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.п. 1.12.1., 1.12.2.).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: "www.moneyveo.ua".

Аналогічні умови кредитування зазначені і в паспорті споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до Договору № 369764128 від 23.09.2021 (а.с. 11-13).

Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», позичальник ОСОБА_1 23.09.2021 12:30 подала заявку на отримання кредиту, договір відправлений позичальнику 23 вересня 2021 року, акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор - № MNV56SN4), ідентифікатор відправлено позичальнику 23.09.2021 12:38:58, ідентифікатор введено позичальником - 23.09.2021 12:41:09, перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 23.09.2021 12:41:18 (а.с. 21-22).

Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 22 000 грн відповідачці підтверджується платіжним дорученням від 23.09.2021 (а.с. 23).

Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним вище договором, здійснивши переказ коштів відповідачці на її картковий рахунок.

Згідно наданого розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 369764128 від 23.09.2021, складає у розмірі 70 906 грн 55 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 22 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 49 681 грн 14 коп. (а.с. 78-80).

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним..

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Кредитний договір № 369764128 від 23.09.2021 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором - MNV56SN4.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 369764128 від 23.09.2021, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 містять основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату їх видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування, що було погоджено сторонами.

За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Кредитного договору № 369764128 від 23.09.2021.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України.

За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Щодо укладення договорів факторингу судом встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі - Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (надалі - Клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (п.п. 2.1, 4.1.). Крім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2) (а.с. 27-37).

28.11.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою продовжено строк дії Договору факторингу до 31 грудня 2020 року, для чого пункт 8.2 договору викладено у новій редакції. Всі інші умови договору залишаються без змін (а.с. 38).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, зокрема п. 4.1. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021 (п. 8.2.) (а.с. 39-48).

31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2022 (а.с. 49).

31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2023 (а.с. 50).

31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої, зокрема сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2024 (а.с. 51).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №166 від 28.12.2021, ТОВ «Таліон плюс» отримало право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №369764128 від 23.09.2021 у сумі 71 561 грн 14 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 21 966 грн 00 коп., заборгованість по відсоткам 49 595 грн 14 коп. (а.с. 52-53).

Згідно наданого розрахунку ТОВ «Таліон плюс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 369764128 від 23.09.2021, складає у розмірі 106 254 грн 41 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 21 966 грн 00 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 84 288 грн 41 коп. (а.с. 81-82).

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п. 4.1 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Відповідно до п.8.2 якого, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору, та закінчується 31 грудня 2024 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с. 54-62).

30.10.2023 на виконання Договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», було складено та підписано реєстр права вимоги №1, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №369764128 від 23.09.2021. Відповідно до даного витягу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 106 254 грн 41 коп., з яких: 21 966 грн 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 84 288 грн 41 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 63-64).

04.09.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 0409/24, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 65-74).

Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Ресстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

У п. 3.3, 3.4 Договору сторони погодили, що ціна продажу за договором становить 260 026,17 грн, фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3 не пізніше 3 банківських днів з моменту підписання Акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на зазначений рахунок клієнта.

Згідно платіжної інструкції в національній валюті № 68 від 05.09.2024, ТОВ «Юніт капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» ціну продажу за Договором факторингу №0409/24 в розмірі 260 026, 17 грн (а.с. 154).

04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 (а.с. 77).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024, ТОВ «Юніт Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №369764128 від 23.09.2021 у сумі 106 254 грн 41 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 21 966 грн, заборгованість по відсоткам 84 288 грн 41 коп. (а.с. 75-76).

Позивачем ТОВ «Юніт Капітал» складено виписку з особового рахунку за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021, згідно з якою заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором станом на 08.01.2025 (включно) складає 106 254 грн 41 коп., з яких: прострочено тіло кредиту - 21 966 грн, прострочені відсотки - 84 288 грн 41 коп. (а.с. 83).

З огляду на наведені обставини та докази у справі підтверджено факт відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 369764128 від 23.09.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» до боржниці ОСОБА_1 .

Заперечення представника відповідачки щодо відсутності належних та допустимих доказів видачі кредитних коштів відповідачці спростовується дослідженими доказами, зокрема платіжним дорученням від 23.09.2021, з якого вбачається, що платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перерахувало отримувачу ОСОБА_2 згідно договору № 369764128 від 23.09.2021 грошові кошти в розмірі 22 000 грн (а.с. 23) на картковий рахунок № НОМЕР_1 , зазначений ОСОБА_1 в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 23.09.2021 (а.с. 20) та довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» № 08/2024, виданої відповідно до договору № 1336 від 26.09.2013 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що було здійснено за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і, і3 успішні платежі через платіжний сервіс LiqPay ПриватБанк на карту клієнта 4731-21ХХ-ХХХХ-3298 23.09.2021 12:41 в сумі 22 000 грн (а.с. 24-26).

Доводи представника відповідачки що договір факторингу було укладено раніше, аніж укладено сам кредитний договір із відповідачкою суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (п.п. 2.1, 4.1.). Крім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

У подальшому між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були укладені Додаткові угоди, а саме: 28.11.2019 укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, 31.12.2020 Додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2021 Додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2022 Додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2023 Додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Реєстр прав вимоги №166 складено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 28.12.2021.

Тобто факт переходу права вимоги за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», і в подальшому від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» підтверджено дослідженими в судовому засіданні належними доказами.

Щодо інших доводів сторони відповідачки суд зазначає таке.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, судом ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Так, суд встановив, що дійсно ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, користувалась ними та частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення. Також доведено, що позивач отримав право вимоги за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021 до ОСОБА_1 .

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки суми боргу, суд зважає на таке.

Так, пред`являючи до суду даний позов, ТОВ «Юніт Капітал» надало виписку з особового рахунку за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021, згідно з якою заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором станом на 08.01.2025 (включно) складає 106 254 грн 41 коп., з яких: прострочено тіло кредиту - 21 966 грн, прострочені відсотки - 84 288 грн 41 коп. (а.с. 83).

Водночас, згідно наданого розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 369764128 від 23.09.2021, складає у розмірі 70 906 грн 55 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 22 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 49 681 грн 14 коп. (а.с. 78-80).

Також, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №166 від 28.12.2021, ТОВ «Таліон плюс» отримало право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021 у сумі 71 561 грн 14 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 21 966 грн 00 коп., заборгованість по відсоткам 49 595 грн 14 коп. (а.с. 52-53).

У свою чергу, умовами п. 1.7. Кредитного договору №369764128 від 23.09.2021, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 22.11.2021.

У п. 1.8. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.

Як вбачається з розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 23.10.2021 сплатила 34 грн в рахунок погашення тіла кредиту та 66 грн в рахунок погашення процентів; 25.11.2021 та 03.12.2021 сплатила 15 грн та 5 грн відповідно в рахунок погашення процентів.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 згідно п. 1.8 Кредитного договору протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду сплатила всі фактично нараховані проценти та що вона в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активувала функцію продовження строку Дисконтного періоду

Таким чином доказів, які б свідчили про продовження строку дії договору матеріали справи не містять.

Відтак, суд доходить висновку, що ТОВ «Таліон Плюс», набувши право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021, не мав права продовжувати нараховувати відсотки відповідно до умов договору.

У постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався.

Отже, суд зазначає, що у цій справі ТОВ «Юніт Капітал» необґрунтовано розрахувало відсотки поза межами строку кредитування та не надало доказів збільшення/зміни строку кредитування.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд доходить висновку, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021 складає в загальному розмірі 71 561 грн 14 коп., з яких: 21 966 грн 00 коп. сума заборгованості за кредитом, 49 681 грн 14 коп. заборгованість по нарахованим первинним кредитором відсоткам.

На час розгляду справи судом відповідачка не надала даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості ані первинному кредитору, ані позивачу та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язань, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання відповідачкою ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором №369764128 від 23.09.2021, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 71 561 грн 14 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 21 966 грн 00 коп., по відсотках 49 595 грн 14 коп. В іншій частині позов не підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає необхідним стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1 631 грн 42 коп. (71 561 грн 14 коп./106 254 грн 41 коп.*2 422 грн 40 коп.), що дорівнює 67,35%.

Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідачки витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Згідно з положеннями п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата),підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу по даній справі останнім надано наступні копії документів: договір про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09 вересня 2024 року; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024; Додаткову угоду № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024; акт прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024 на суму 6 000, 00 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012.

Згідно п. 3.6 Договору про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024, сторонами погоджено, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта, сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп. є неспівмірною, зокрема, із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним. Зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, додатки до позовної заяви, також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для його зібрання.

Суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволені частково, розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 3 367 грн 50 коп. (що дорівнює 67,43%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 369764128 від 23.09.2021 у розмірі 71 561 (сімдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят одна) грн 14 коп., з яких: 21 966 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 49 595 грн 14 коп. сума заборгованості за відсоткам.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 631 (одна тисяча шістсот тридцять одна) грн 46 коп. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 3 367 (три тисячі триста шістдесят сім) грн 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, оф. 10);

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення складено 19.01.2026.

Суддя В.О. Попова