Справа №: 343/2362/25
Провадження №: 2/343/12/26
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернувшись 28.11.2025 в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до Долинської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом, просить ухвалити рішення, яким:

визнати за нею, ОСОБА_1 , права та обов`язки забудовника 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка, ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який складений ОСОБА_2 на її користь, посвідчений ОСОБА_3 , секретарем виконкому Рахинянської сільської ради 22 січня 2002 року, зареєстрований в реєстрі за №4.

Отже, єдиним спадкоємцем за заповітом є вона, ОСОБА_1 , племінниця спадкодавця. Інших спадкоємців за заповітом не має, спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України теж не має, що перевірено нотаріусом та вказано в постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 листопада 2025 року.

На день смерті тітки залишилося спадкове нерухоме майно, зокрема частка домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Вона прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини №328 від 13.07.2010 , на підставі якої була відкрита спадкова справа №137/2010.

15 березня 2022 року вона звернулася до ОСОБА_4 , державного нотаріуса Долинської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 .

Однак, їй відмовлено у видачі цього документу у зв`язку з тим, що реєстрація права власності на частку в домоволодінні за життя спадкодавцем не проводилась, а також відсутня декларація про готовність об`єкта до експлуатації після його будівництва, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 листопада 2025 року.

Будівництво житлового будинку за вказаною адресою здійснено за життя спадкодавцем ОСОБА_2 та нею, ОСОБА_1 , на підставі рішення №24 від 17 травня 1990 року, плану відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку та виготовленого будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, що виділена індивідуальним забудовникам, зареєстрованого по району 25.05.2990 №448-11, по селу 26.05.1990 №14, тобто будівництво житлового будинку проводилось згідно з вимогами чинного на час його будівництва законодавства на підставі будівельного паспорта на виділеній для цієї мети земельній ділянці двома забудовниками: нею, ОСОБА_1 , та тіткою ОСОБА_2 .

За життя тітка не здала будинок в експлуатацію, декларація про готовність будинку до експлуатації відсутня, також вона не зареєструвала своє право власності на належну їй частку в домоволодінні.

Таким чином, вона має право на спадкування майнових прав спадкодавця, у томі числі прав забудовника (а.с.1-4).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 цивільна справа № 343/2362/25 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.34).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/2362/25 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом.

Призначено підготовче судове засідання.

Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.35).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом та призначено справу до судового розгляду по суті в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Обліски,115 м.Долина, Івано-Франківська область, на 09 січня 2026 року (а.с.44).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Оленин О.Ф. ( ордер серії АТ №1116693 а.с.32) в судове засідання не з`явилися, хоч про дату час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку про що свідчить розписка адвоката Оленин О.Ф. про час, дату, місце наступного судового засідання по справі (а.с.45) .

Представник позивачки адвокат Оленин О.Ф. подала 09.01.2026 заяву, згідно якої просить справу №343/2362/25 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за заповітом розглядати без представника позивачки та позивачки. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, прийняти визнання позову відповідачем, як таке, що відповідає інтересам сторін та не порушує прав та інтересів інших осіб й ухвалити рішення про задоволення позову (а.с.47).

Представник відповідача Долинської міської ради Креховецький І.М. (витяг з ЄДРЮО, ФОП та ГФ а.с.38) в судове засідання не з`явився, хоч про дату час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить розпика-повідомлення (а.с.45), подав 08.01.2026 клопотання, в якому зазначив, що Долинська міська рада не заперечує проти визнання , в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 , прав та обов`язків забудовника на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 . Розгляд справи просить проводити за відсутності представника Долинської міської ради (а.с.46).

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому , суд з врахуванням того, що завершення розгляду справи відбулось за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ч.1ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин..

Згідно з ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Копія довідки №55, видана Рахинянським старостинським округом Долинської міської ради Івано-Франківської області від 17.11.2025 (а.с.18) свідчить про те, що згідно із записом у погосподарських книгах с.Рахиня №1 за 2006-2010 роки, номер об`єкта погосподарського обліку №81, за померлою гр. ОСОБА_2 числилося домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок побудований у 1993 році .

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.01.2010 підтверджує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом.

Як вбачається із світлокопії заповіту, посвідченого 22.01.2002, секретарем виконкому Рахинянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Білянською Ю.В. за реєстровим №4, ОСОБА_2 , будівлі, споруди, все своє майно із чого б воно не складалося і де б воно не було, все те, що по закону буде їй належати на день смерті (в.т.ч. земля) заповіла ОСОБА_1 (а.с.11).

Позивачка ОСОБА_1 у встановлений Законом шестимісячний термін, звернулася до Долинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу: 24194060 від 13.07.2010 (а.с.13).

В листопаді 2025 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа №137/2010.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 424/02-31 від 11.11.2025, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 .

Відмову мотивовано тим, що згідно п.п. 4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Такі документи спадкоємцем подані не були.

Згідно постанови № 449 від 05.08.1992 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», закінчені будівництвом та підготовлені до експлуатації об`єкти мають бути прийняті в експлуатацію.

Відповідно до витягу з рішення № 24 від 17.05.1990 «Про надання земельної ділянки на будівництво індивідуального житлового будинку» та Будівельного паспорту ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співзабудовниками індивідуального житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» № 221 від 05.08.2025, реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 не проводилась. Зі слів заявника житловий будинок л. А - зведено в 1993-2014 роках, господарські будівлі: літня кухня з гаражем л. Г - зведено в 1983-2014 роках, гараж л. Е - зведено в 2010 році. Дозвільних документів на зазначені види робіт не представлено, що в силу положень ст. 376 Цивільного кодексу України, вважається самочинним будівництвом. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації також відсутня (а.с.31).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Зі ст. 1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстровано, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва, право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 372/4235/19.

Проте, спадкодавцю в такому випадку має бути у визначеному законом порядку виділена земельна ділянка, спадкодавець мав виготовити будівельний паспорт, технічну документацію, або хоча б розпочати цей процес за життя і тільки тоді, якщо він не встиг завершити будівництво, не здав в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстровано, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки.

Рішенням виконкому Рахинянської сільської Ради народних депутатів №24 від 17.05.1990, вирішено виділити за рахунок присадибної ділянки ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва житлового будинку гр. ОСОБА_2 та співзабудовнику ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується архівним витягом з рішення №24 від 17.05.1990 (а.с. 15).

Крім того, як вбачається із Архівного витягу із рішення ХV сесії ХХІ скликання Рахинянської сільської Ради народних депутатів із 04-18 грудня 1993 року «Про передачу земельних ділянок громадянам в приватну власність» , сільська рада народних депутатів вирішила передати у приватну власність земельні ділянки громадянам сіл згідно списку. ОСОБА_2 приватизовано землі всього 0,5410га і тому числі: для будівництва і обслуговування будинку 0,2500га; для ведення підсобного особистого господарства 0,2910га.

ОСОБА_1 приватизовано землі всього -0,2200га в тому числі; для ведення підсобного особистого господарства 0,2200га (а.с.19).

Померла ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 отримали будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику в АДРЕСА_1 , який, зокрема, містить проект забудови земельної ділянки (а.с. 43-46).

Копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.20-25) свідчить про те, що будинковолодіння складається з житлового будинку (літ.А), стайні ( літ. Б), стодоли ( літ. В), літньої кухні з гаражем ( літ. Г), вбиральні ( літ. Д), гаражу ( літ. Е), криниці №1, воріт №2, огорожі №3, огорожі №4 (а.с. 22-23).

Згідно довідки Івано-Франківського оБТІ № 2219 від 05.08.2025, реєстрація права власності на дане домоволодіння не проводилась .

В примітці зазначено, що житловий будинок літ «А» зведено , зі слів заявника, в 1993-2014 роках, літню кухню з гаражем літ «Г» - в 1983-2014 роках, гараж літ «Е» - в 2010 році, проте дозвільних документів на зазначені види робіт не представлено, що в силу положень статті 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом (а.с.17).

Таким чином, зважаючи на те, що померлій ОСОБА_2 та позивачці ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку, надано дозвіл на будівництво житлового будинку, а також виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 за життя набула права та обов`язки забудовника, які у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 увійшли до складу спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у межах строку, передбаченого статтею 1270 Цивільного кодексу України, звернулася із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які мали б право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , відсутні.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою права та обов`язки забудовника на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Іншого ефективного способу захисту порушеного права, ніж звернення до суду з даним позовом, позивачка не має.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі, ст.ст., ст.ст. 331, 392, 1216, 1217,1218, 1220,1223, 1235, 1261, 1268, 1270, ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 206, 258, 259,264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , права та обов`язки забудовника 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач : Долинська міська рада Калуського району Івано-Франківської області, , місце знаходження: пр.Незалежності,5, м.Долина, Калуського району, Івано-Франківської області, 77500.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш