Справа № 671/142/26
№ 4-с/671/1/2026
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2026 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Андрущенка О.Ю., за участі секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П., скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника Німого С.О., в.о. начальника Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стаднічука В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Німим С.О., про визнання неправомірною бездіяльність щодо скасування арешту з коштів та зобов`язати вчинити дії,

встановив:

Представник скаржника адвокат Німий С.О. звернувся до суду зі скаргою на рішення (дії) державного виконавця, в якій просив зобов`язати в.о. начальника Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стаднічука В.І. скасувати арешт на кошти, які становлять грошове забезпечення військовослужбовця боржника у виконавчому провадженні № 79732536 ОСОБА_1 .

В обґрунтування зазначає, що на примусовому виконанні в Волочиському відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження від 04.12.2025 по виконанню виконавчого листа Волочиського районного суду Хмельницької області № 671/1861/23, виданого на підставі рішення Волочиського районного суду Хмельницької області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

16.01.2026 у виконавчому провадженні державним виконавцем Волочиського відділу ДВС Шингером А.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках , що мають спеціальний режим використання та які належать боржнику ОСОБА_1 .

Таким чином, вказаною постановою накладено арешт на банківський рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом з 08.03.2025, про що відомо державному виконавцю.

Заявник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту з вказаного вище рахунку, на що отримав відмову, обґрунтовану тим, що з наданої виписки по рахунку не вбачається цільового призначення коштів та їх джерела, які б однозначно свідчили про те, що кошти є грошовим забезпеченням військовослужбовця.

Дана відмова у знятті обмежень є бездіяльністю посадової особи.

У зв`язку з викладеним скаржник змушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Адвокат Німий С.О. в судовому засіданні скаргу підтримав та пояснив, що арешт накладений на банківський рахунок на який ОСОБА_1 нараховується грошове забезпечення, що є протиправним.

ОСОБА_1 скаргу підтримав та вважав про наявність підстав для її задоволення.

Представник Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вважав про відсутність підстав для задоволення скарги. Зазначив, що відсутні достатні дані для ствердження того, що арештований банківський рахунок використовується ОСОБА_1 для отримання грошового забезпечення військовослужбовця. Додав, що на даний час з грошового забезпечення ОСОБА_1 вже стягується максимальний розмір коштів, які визначені законом за іншими виконавчими провадженнями.

Представник стягувача ОСОБА_2 на розгляд на з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вважав про відсутність підстав для задоволення скарги.

Суд, ознайомившись з скаргою, вислухавши учасників, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у Волочиському відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження № 79732536 від 16.01.2026 по примусовому виконанні виконавчого листа Волочиського районного суду Хмельницької області № 671/1861/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 270719,00 грн. боргу, 2707,20 грн. судового збору та 12000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 285426,20 грн.

Постановою державного виконавця Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звренення тсгянення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Згідно довідки № 7278 від 13.03.2025 командира ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у ВЧ НОМЕР_2 з 08.03.2025.

19.01.2026 заявник звернувся до Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з проханням зняти обмеження (арешт) з рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритий в А-Банку, так як на даний рахунок надходить грошове забезпечення з військової частини.

Волочиським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовлено ОСОБА_1 у знятті арешту з рахунку, у зв`язку з відсутністю підстав, а саме: не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують зарахування на зазначений рахунок коштів, на які заборонено звертати стягнення.

Згідно виписки по картці з рахунку IBAN НОМЕР_1 ОСОБА_1 на даний рахунок надходить заробітна плата, грошове забезпечення.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною першою статті 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У пункті сьомому частини 3 статті 18 Закону закріплено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону.

Згідно з частиною першою абзацами першим-другим частини другої статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

За правилами частини першої абзацу першого частини другої статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя, четверта статті 56 Закону).

Пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначені статтею 68 Закону за змістом якої стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

В силу статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (частина перша).

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії (абзаци четвертий, п`ятий частини другої).

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (частина третя).

Як вже зазначалось, для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема, на відкриті банківські рахунки боржника.

Проте, статтею 48 Закону № 2129-IX встановлено заборону для виконавця для звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, на спеціальних рахунках та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Окрім того, Законом визначено окремий порядок здійснення відрахувань з пенсійних виплат, встановлено відповідні заборони у відсотковому визначенні для таких стягнень (ст.. 70 Закону).

Статтею 18 Закону передбачено обов`язок виконавців здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. При цьому, правом виконавця є:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, враховуючи обмеження у зверненні стягнення та накладенні арешту, передбачені Законом, та зважаючи на наявність спеціальної процедури для звернення стягнення на виплати заробітної плати, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що знаходяться на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби. Без здійснення такої перевірки виконавець може своїми діями позбавити боржника права на соціальний захист, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений статтею 2 Закону.

Вказаний правовий висновок щодо повноважень виконавчої служби виокремлювати такі банківські рахунки висвітлено в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19, 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19.

Такий правовий висновок Верховний Суд підтримав й у постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 340/3042/19.

Як стверджує заявник, рахунок НОМЕР_1 , на який державним виконавцем накладено арешт, призначений для отримання виплати заробітної плати. З доданої скаржником виписки з рахунку НОМЕР_1 вбачається періодичне нарахування скаржнику як військовослужбовцю грошового забезпечення, з якого вже відраховано максимально можливий відсоток за іншими виконавчими провадженнями, що підтверджено представником органу державної виконавчої служби в судовому засіданні.

В той же час, державний виконавець, звертаючи стягнення на грошові кошти на рахунку, не дотримався обов`язку щодо здійснення перевірки відсутності факту спеціального режиму його використання чи відсутності заборон щодо арешту коштів, які знаходяться на цьому рахунку. Виокремлення такого рахунку належить до повноважень саме виконавчої служби.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено правомірності своїх дій, що полягають у зверненні стягнення на кошти, які знаходилися на рахунку НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447-451 ЦПК України, суд,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стаднічука Василя Івановича в частині не скасування арешту на кошти які становлять грошове забезпечення військовослужбовця боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 79732536 та які знаходяться і надходять на банківський рахунок IBAN НОМЕР_3 , відкритий в АТ «АКЦЕНТ БАНК».

Зобов`язати в.о. начальника Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стаднічука Василя Івановича скасувати арешт коштів, які становлять грошове забезпечення військовослужбовця боржника у виконавчому провадженні № 79732536 ОСОБА_1 , які знаходяться і надходять на банківський рахунок IBAN НОМЕР_3 , відкритий в АТ «АКЦЕНТ БАНК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2026.

Суддя