Справа № 147/2354/25
Провадження № 2/147/223/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

у грудні 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.06.2025 між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і фізичною особою ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1561-1510 (надалі за текстом кредитний договір). На виконання зазначених вимог позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A3596, для підписання кредитного договору №1561-1510 від 07.06.2025, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 6500,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 0,90 % в день; стандартна % ставка 1,00 % в день.

Також додатковою угодою №1 від 20.06.2025 до договору про відкриття кредитної лінії №1561-1510 від 07.06.2025 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3000,00грн.

Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір №02/06/2020 про надання послуг) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування коштів.

У подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором.

Станом на 21.10.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 28677,30 гривень, а саме: заборгованість за кредитом 9800,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами 12677,30 гривень, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 4900,00 грн, заборгованість по комісії 1300,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд повністю задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1561-1510 від 07.06.2025, в розмірі 28677,30 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 29 грудня 2025 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився та разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 08.01.2026 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає частково, за винятком вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, з огляду на дію воєнного стану та спеціальної норми законодавства.

З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 07.06.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1561-1510 продукту «MaxiKasa». Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3596 (а.с.12-17). Додатками до договору визначено загальну вартість кредиту.

Відповідно до п.2.1, п.2.2 вказаного договору, кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та інші платежі, передбачені цим договором в порядку, передбаченому цим договором.

Згідно з п.4.1, п.4.2 загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 6500.00 грн. Дата надання/видачі кредиту 07.06.2025.

Відповідно до п.3.1 договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Одночасно з підписанням даного кредитного договору ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту та він ознайомився з Правилами відкриття кредитної лінії, що є складовою кредитного договору (а.с. 18-23).

20 червня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено додаткову году до договору про відкриття кредитної лінії №1561-1510 продукту «MaxiKasa». Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3062 (а.с.27-31). Додатками до договору визначено загальну вартість кредиту.

Відповідно до п.2 додаткової угоди кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором та продовження строку кредитування /строку дії договору на умовах, наведених нижче.

Відповідно до п.2.1, п.2.2 додаткової угоди кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 3300,00грн. Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 20.06.2025.

Як вбачається із довідки про перерахування суми кредиту №7/16987 від 24.10.2025, наданої ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» 07.06.2025 на платіжну картку НОМЕР_1 успішно перераховано 6500,00 грн на підставі договору №1561-1510. Також 20.06.2025 на платіжну картку НОМЕР_1 успішно перераховано 3300,00грн на підставі договору №1561-1510. (а.с. 24-25).

Факт перерахування коштів також підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с.32).

Позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про необхідність сплати за договором про відкриття кредитної лінії №1561-1510 від 07.06.2025 та додаткової угоди (а.с.26).

Із розрахунку заборгованості за договором №1561-1510 від 07.06.2025, станом на 21.10.2025 вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 28677,30 грн, з яких: заборгованість за кредитом 9800,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 12677,30 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 4900,00 грн, заборгованість по комісії 1300,00 грн (а.с. 33-34).

Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частина п`ята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Так, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про відкриття кредитної лінії №1561-1510 від 07.06.2025, додаткову угоду від 20.06.2025, правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №41-П від 05.03.2025, довідку та квитанцію про перерахування сум кредиту №1561-1510 від 07.06.2025 в загальному розмірі 9800,00 грн.

Окрім того встановлено, що усі документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, стороною позивача доведено укладення кредитного договору між сторонами.

Як зазначає позивач, станом на день звернення до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

В ході розгляду справи відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування суми боргу та здійснення оплати передбачених кредитним договором платежів.

Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за договором кредиту, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 23777,30 грн, яка складається з 9800,00 грн тіла кредиту, 12677,30 грн суми заборгованості за відсотками та 1300,00 грн комісія.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим.

Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Таким чином позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України за період з 07.07.2025 по 28.07.2025.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості нарахованої на підставі ст. 625 ЦК України слід відмовити, оскільки розрахунок проведений в період дії на території України воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією №9047 від 03.12.2025 позивачем при зверненні до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн (а.с. 11.)

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2008,49 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1561-1510 від 07.06.2025 у розмірі 23777,30 грн (двадцять три тисячі сімсот сімдесят сім гривень 30 коп.) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2008,49 грн (дві тисячі вісім гривень 49 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне ім я сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 21 січня 2026 року.

Суддя А.М. Мудрак