Справа № 529/32/26
Провадження № 2-о/529/8/26
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження по справі

22 січня 2026 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Чуб К.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Момот Т.Г., звернувся до Диканського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить зарахувати до трудового стажу за записами трудової книжки періоди роботи в російській федерації з 06.08.2001 по 06.11.2001, з 07.11.2001 по 14.10.2003, з 12.11.2004 по 07.09.2005, з 02.07.2012 по 14.09.2013, з 20.09.2013 по 20.02.2017. У заяві зазначено, що рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 02.12.2025 № 73 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не зараховані зазначені у трудовій книжці періоди роботи в російській федерації, тому встановлення в судовому порядку факту трудових відносин дозволить заявнику використати право на призначення і отримання пенсії за віком.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У порядку цивільного судочинства розглядаються справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ст. 19 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено ч.1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою зазначеної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Як убачається із заяви рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій і пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.12.2025 за № 73 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу. До стажу не зараховано, зокрема, за записами в трудовій книжці періоди роботи в російські федерації з 06.08.2001 по 06.11.2001, з 07.11.2001 по 14.10.2003, з 12.11.2004 по 07.09.2005, з 02.07.2012 по 14.09.2013, з 20.09.2013 по 20.02.2017, оскільки відсутні будь-які двосторонні угоди з питань пенсійного забезпечення між Україною та російською федерацією. Тому, у заяві, поданої до суду, ОСОБА_1 просить зарахувати до його трудового стажу вказані періоди.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 26 Порядку у судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Разом з тим, частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Статтею 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальники, застраховані особи, пенсіонери, члени їхніх сімей мають право на оскарження рішень, дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб в адміністративному порядку у порядку підлеглості до керівника виконавчого органу Пенсійного фонду, посадовою особою якого винесено оскаржуване рішення, вчинено дії (бездіяльність), а в разі відмови у задоволенні скарги - до органу Пенсійного фонду вищого рівня та/або до адміністративного суду.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства України у судовому порядку не може бути встановлений факт наявності трудового стажу, оскільки встановлення такого факту здійснюється органами Пенсійного фонду України у позасудовому порядку, а відмова цього органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 25.05.2022 № 363/1099/21.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Оскільки заявник ОСОБА_1 фактично просить підтвердити його страховий стаж у зв`язку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України, враховуючи норми чинного законодавства, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 186, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду шляхом подання позову в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її складення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя К.В. Чуб