Провадження № 2/646/206/2026
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2026 року м.Харків

Суддя Основ`янського районний суд міста Харкова Чорна Б.М., перевіривши відповідність позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 659,40 грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Чинним законодавством визначено обов`язок позивача, зокрема, зазначити у позовній заяві місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), якщо такий наявний у фізичної особи або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Так, за загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з правилами про підсудність справ за вибором позивача, передбаченими у ч. ч. 9, 10 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), а позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Таким чином, процесуальний закон вказує на те, що підсудність справ визначається саме за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. У зв`язку з цим, виходячи з аналізу ст.ст. 27, 28 ЦПК України, місцезнаходження майна відповідача або останнє відоме зареєстроване місце його проживання чи перебування в Україні майна мають бути встановлені достеменно. У протилежному випадку суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 190 ЦПК України, які полягають в обов`язку надіслати ухвалу про відкриття провадження у справі учасникам справи, в тому числі і відповідачу.

На виконання вимог ч. 6 ст.187 ЦПК України суд направив запит до Єдиного демографічного реєстру та до територіальної громади м. Харкова про надання відомостей щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2200421 від 01.01.2026 року за вказаними параметрами особу не знайдено.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова за вказаною позивачем адресою , а саме: АДРЕСА_1 , не зареєстрований відповідач.

З відповіді ГУ ДМС України в Харківській області від 06.01.2026 року, вбачається, що станом на 06.01.2026 року ОСОБА_1 на території Харківської області не зареєстрований.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що встановити останнє місце проживання та реєстрації відповідача не можливо, оскільки позивачем не вказано жодних достовірних відомостей щодо відповідача, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості самостійно визначити підсудність та належним чином проінформувати відповідача по справі про надходження до суду даної позовної заяви та вчинити відповідні процесуальні дії щодо відкриття провадження, повідомлення про розгляд справи відповідача, надання часу відповідачу для подання відзиву.

Частини 1, 2 ,3 ст. 185 ЦПК України регламентують, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи положення статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

Виходячи із аналогії закону, у разі виявлення недоліків заяви, поданої в порядку окремого провадження, вважаю, що слід застосувати положення частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України, якими передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків заяви у вказаний строк, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо розміру судових витрат. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Б.М.Чорна