Справа № 361/3782/25
Провадження № 2/361/1282/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.26

12 січня 2026 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому 22 серпня 2015 року шлюбі. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Шлюбні відносини між сторонами не склались, а тому позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб розірвати

Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її повному забезпеченні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Також, просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2025р. відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке.

22 серпня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28.11.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 16.12.2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області)і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Враховуючи положення вказаних вище норм, те що позивач вважає збереження сім`ї неможливим, суд приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає захисту судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, з розрахунку на одну дитину та те, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю, батько з сім`єю не проживає, участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає, домовленості між батьками про сплату аліментів не досягнуто, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення позову з 08 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за задоволення позову про розірвання шлюбу та 1211,20 грн. за задоволення позову про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 84, 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 282-283 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 22 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1549.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , починаючи з дня пред`явлення позову з 08 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Писанець Н.В.