Провадження № 2/211/1701/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Бірж Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Ліфшиць З.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, визначення участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21 жовтня 2025 року звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд усунути йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установивши порядок участі його, як батька дитини, у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши зазначений ним у тексті позовної заяви порядок зустрічей та спілкування.

Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

До суду 09 січня 2026 року надійшла заява представника відповідача адвоката Ліфшиць З.О. про направлення справи за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області, оскільки відповідач ОСОБА_2 з 04 12 2025 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Ліфшиць З.О. підтримала заяву , позивач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення даної заяви.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення, оскільки результат аналізу змісту норм в сфері міграційного законодавства дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування, однак законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватися чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Такі правові висновки викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23).

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За вимогами частини 6 статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Частиною 8 статті 187 ЦПК України встановлено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 27.10.2025 мала зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , що відноситься до підсудності Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим ухвалою цього суду від 03 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі з дотриманням правил підсудності на підставі частини 1 статті 27 ЦПК України, що не спростовано стороною відповідача в судовому засіданні.

Згідно наданих суду письмових доказів, відповідачка ОСОБА_2 змінила зареєстроване місце проживання у м. Вінниця 04 грудня 2025 року.

Разом з тим, згідно частини 2 статті 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Так, станом на дату постановлення ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідачка була зареєстрована на території Довгинцівського району міста Кривого Рогу та змінила зареєстроване місце проживання в процесі розгляду справи, а тому оскільки у справі застосовуються правила загальної підсудності, на підставі викладеного вона повинна бути розглянута судом, який правомірно прийняв справу до свого розгляду.

Ураховуючи викладене, заява представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 27, 31, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Ліфшиць Зої Олександрівни про направлення за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області цивільної справи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у вихованні і спілкуванні з дитиною, визначення участі батька у вихованні дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст ухвали складено 22 01 2026