Справа № 502/107/26
УХВАЛА

20 січня 2026 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Масленников О.А.,

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як роз`яснив до Пленум Верховного суду України в п. 4 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву про розірвання шлюбу, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу.

Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, суддею встановлені підстави для залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з невідповідності позову вимогам ст. 175 ЦПК України, виходячи з наступного, а саме:

-в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві не зазначено дата народження позивача та відповідача, а також відсутні відомості про місце проживання чи перебування відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача;

- в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що в шлюбі з відповідачем дітей немає, проте позивач не зазначає позицію відповідача щодо розірвання шлюбу. Однак, у позовній заяві не викладено жодних обставин, які свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо розірвання шлюбу, зокрема, не вказується, чи позивач звертався до відповідача із вимогою подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, чи було ним відмовлено в цьому, та що зумовило звернення до суду з цього приводу.

- в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.;

Разом з тим, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 - є іноземцем.

У статті 26 Конституції України закріплено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі по тексту Закон № 3773 VI) іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Суди вирішуючи питання про належність справи до їх компетенції, зобов`язані з`ясувати в судах якої країни відповідно до міжнародних зобов`язань України підлягає розгляду справа з міжнародним елементом.

Лише у разі, якщо спір підлягає вирішенню в судах України, підсудність справ визначається за правилами, встановленими статями 27, 28 ЦПК України. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.04.2022 у справі № 200/421/19. У вказаній постанові колегія суддів також зазначила, що ані ст. 76 Закону № 2709-IV, ані інші законодавчі акти не передбачають, що національні суди можуть приймати до свого провадження і розглядати справи про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, відповідачем за яким є громадянин іншої держави, який не має місця проживання або місцезнаходження в Україні.

Відповідно до ст. 16 Закону № 2709-IV особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу (ст. 55 Закону № 2709-IV).

Згідно з ст. 60 Закону № 2709-IV правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

До позовної заяви не додано доказів, з яких можливо було б встановити спільний особистий закон подружжя або встановити, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню право України, зокрема докази спільного проживання подружжя в Україні, або докази того, що обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок з правом держави Україна, або що подружжя обирало право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, у порядку, визначеному ст. 60 Закону № 2709-IV.

Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач має місце проживання в Україні, і, зокрема, у Ізмаїльському районі; не надано відомостей та відповідних доказів щодо останнього спільного місця проживання подружжя та не наведено обставин з наданням відповідних доказів щодо наявності підстав для розгляду справи судами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам статті 175 і 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити позивачу термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников