Провадження № 2-н/161/48/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., дослідивши матеріали заяви Луцької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, -

в с т а н о в и л а:

08 грудня 2025 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

23 грудня 2025 року від підрозділу УДМС у Волинській області надійшла інформаційна довідка з якої вбачається, що ОСОБА_2 07 листопада 2013 року була знята з місця реєстрації у зв`язку зі смертю.

Судом було надіслано запит до Відділу ДРАЦС у Волинській, у відповідь на який надійшов надійшов витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 від 01 січня 2026 року, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, наявність у солідарних боржників права регресної вимоги (у випадку виконання солідарного обов`язку), суд вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного із солідарних боржників, то є наявними підстави для відмови у видачі судового наказу і відносно інших боржників. За іншого підходу, суд змінюватиме порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Враховуючи заявлені стягувачем вимоги про солідарне стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також наявність інформації про смерть боржника ОСОБА_2 , суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ст. 166 ЦПК України у випадку відмови у видачі судового наказу заявник має право звернутися з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, або звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 160-166 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Луцькій філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 13 січня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області І.Б. Плахтій