КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/544/2026 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2026рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Борисової О.В., Голуб С.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В., Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, поданою керівником - Касянчук Марією Василівною, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 рокуу справі за позовом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що у Службі у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з лютого 2024 року знаходяться малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

29 травня 2024 року до Служби надійшло усне повідомлення від представників сектору ювенальної превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають в антисанітарних умовах за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та батьком ОСОБА_7 - ОСОБА_2 , які зловживають алкогольними напоями.

Спеціалістами служби спільно з представниками СЮП Дарницького УП 29.05.2024 було відвідано адресу проживання дітей та встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися вдома разом з дітьми.

На час відвідування дітей помешкання знаходилося в антисанітарному стані, помешкання захаращено сміттям, присутній неприємний запах, таргани та павуки на стелях, відсутнє електропостачання, газопостачання. Продукти харчування відсутні, речі дітей знаходяться в занедбаному стані, розкидані по кімнатах.

На час відвідування діти мали занедбаний вигляд, були вдягнені в брудний одяг, у батьків спостерігався змінений стан свідомості, від них відчувався запах спиртних напоїв. У зв`язку з тим, що діти проживають з батьками, які систематично вживають алкогольні напої, умови для проживання в помешканні не створено, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, вихованням дітей батьки не займаються, виникла загроза життю та здоров`ю дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спеціалістами служби складено Акти проведення оцінки рівня безпеки дітей від 29 травня 2024 року, згідно з якими відсутній належний догляд за дітьми, що є загрозою для життя та здоров`я дітей.

29 травня 2024 року Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження № 382 «Про негайне відібрання дітей», яким відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 .

Служба у справах дітей зазначала, що ситуація, яка склалась 29.05.2024 року не є поодинокою, інформація про родину ОСОБА_9 надходила до Служби протягом 2023-2024 рокі, зокрема у зверненнях через урядову «гарячу лінію» від громадянки ОСОБА_10 (сусідки), про те що за адресою: АДРЕСА_1 проживають четверо малолітніх дітей з матр'ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_11 - ОСОБА_2 , які неналежно поводяться з дітьми, б`ють дітей, лають їх нецензурними словами, діти постійно голодні, просять їжу на вулиці. Мати і її співмешканець мають шкідливі звички, не забезпечують потреби дітей. ОСОБА_1 вночі часто залишає дітей самих до ранку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2022 року у справі №753/17812/21 ОСОБА_12 , батько трьох старших дітей, був позбавлений батьківських прав відносно них.

Спеціалістами Служби за адресою проживання дітей було неодноразово встановлено, що мати ОСОБА_1 належні умови для їх проживання, виховання та утримання не створює, речі дітей розкидані по кімнатах, діти брудні, неодноразово спеціалістами служби були оброблені від педикульозу, в приміщенні присутні таргани. З борги в квартирі відсутнє світло, газ. На зауваження спеціалістів Служби ОСОБА_1 ситуацію не змінювала, від останньої часто відчутний запах спиртних напоїв.

Відповідно до постанова Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2023 справа №753/3014/23, від 14.09.2023 справа №753/15965/23, від 19.10.2023 справа №753/17174/23 ОСОБА_13 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП.

Згідно з рішенням управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 27.03.2023 №186 сім`я ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом. ОСОБА_1 не виконувала рекомендації спеціалістів центру соціальних служб та плану соціального супроводу.

Згідно з повідомленням управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації №101/38-565 від 20.02.2004 р. ОСОБА_1 отримує державну допомогу на дітей у розмірі 860,00 грн.

На підставі вищевикладеного, Служба просила суд позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянина ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також стягнути зі ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розмірі 1/4 (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь законного представника дитини; стягнути зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/4 (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь законного представника дитини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Служба у справах у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в особі начальника - Касянчук М.В., звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при прийнятті рішення по суті суд першої інстанції не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування від 21 жовтня 2024 року № 101-9922 та інформацію про соціальний супровід сім`ї ОСОБА_9 .

Апелянт вказує, що хоч висновок для суду і носить рекомендаційний характер, однак в зазначеному висновку аргументовано доцільність позбавлення батьківських прав та відображено систематичність невиконання батьками своїх обов`язків щодо дітей, оскільки ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьками своїх обов`язків сім разів та один раз було притягнуто до відповідальності ОСОБА_2 , дані постанови не були оскаржені.

Крім того, скаржник вважає, що судом проігноровано акт оцінки потреб сім'ї/особи №42/24 від 07.10.2024, складений Центром соціальних служб під час візиту до помешкання ОСОБА_1 , в якому відображено, що ОСОБА_1 не працює, основним доходом її сім'ї є заробітна плата співмешканця ОСОБА_2 , яка складає приблизно 15 000 грн на місяць. ОСОБА_1 також зазначила, що існують борги по оплаті комунальних послуг близько 100 000 грн. Представниками Центру під час візиту було встановлено, що ОСОБА_1 не здійснює прибирання квартири, у кімнатах брудно, розбите вікно на кухні, квартира захаращена старими речами, дошками, підлога брудна. Представниками Центру соціальних служб було запропоновано ОСОБА_1 пройти на базі Центру навчальний курс «Розвиток батьківського потенціалу», який мав відбутися 04.10.2024 та послуги психолога Центру соціальних служб, однак остання категорично відмовилася. З вищенаведеного вбачається, що після відібрання дітей у відповідачів, тобто в період з 29.05.2024 по 07.10.2024, ситуація не змінилась.

Скаржник вказує також, що ОСОБА_1 у жовтні 2024 року зверталась до Центру соціальних служб із заявою про надання допомоги в подоланні складних життєвих обставин, однак повного курсу не пройшла. Під час планового візиту працівників Центру у січні 2025 року ОСОБА_1 повідомила, що алкогольні напої не вживає, частково прибрала в квартирі. Поряд із цим було з`ясовано, що на роботу ОСОБА_1 не влаштувалась.

З огляду на вказане, Служба у справах дітей наполягає, що поведінка відповідачів не свідчить про те, що вони прагнуть змінити відношення до дітей, змінити свою поведінку, житлові умови в кращу сторону. ОСОБА_1 не ініційовано відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів з батька ОСОБА_12 на користь малолітніх дітей: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; не ініційовано отримання дітьми посвідчень багатодітної родини, що передбачає отримання дітьми певних пільг. Скаржник вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідачі, у порушення вимог статті 150 СК України, свідомо не виконують своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвитку дітей.

У відповідь на апеляційну скаргу від представника відповідачів - адвоката Яцемірського Є.В. надійшов відзив.

В обґрунтування відзиву посилається на безпідставність доводів скарги щодо невмотивованого відступу суду від висновку органу опіки та піклування. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази про притягнення відповідачів до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення насильства відносно дітей, а надані позивачем докази не є достатніми для підтвердження свідомого ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

Вказує, що судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено бажання відповідачів піклуватися та виховувати своїх дітей, зокрема вчинення дій для повернення дітей в сім'ю, співпраця з соціальними службами, дотримання рекомендацій соціальних працівників. Так, ОСОБА_1 10.10.2024 виявила зацікавленість в проходженні курсу «Розвиток батьківського потенціалу» та відвідала частину занять, а її неповне проходження курсу обумовлено об`єктивними причинами, такими як відсутність можливості залишити дітей без нагляду. Крім того, відповідачка зверталась за психологічною допомогою, що свідчить про її прагнення до покращення взаємодії з дітьми.

В судовому засіданні представники Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації: Волошина І.В, ОСОБА_17 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 та представник відповідача - адвокат Гудкова Т.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи в судовому засіданні, вислухавши думку дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено наступні фактичні обставини по справі.

ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (т 1, а. с. 11, 14, 17, 20).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (т 1, а. с. 20).

У службі у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з лютого 2024 року знаходяться малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ служби від 15.02.2024 № 36), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (наказ служби від 15.02.2024 № 38), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (наказ служби від 15.02.2024 № 37), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (наказ служби від 15.02.2024 № 35), які мають місце проживання та реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Спеціалістами служби складено Акти проведення оцінки рівня безпеки дітей від 29.05.2024, згідно з якими відсутній належний догляд за дітьми, що є загрозою для життя та здоров`я дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спеціалістами служби 29.05.2024 було викликано бригаду екстреної медичної допомоги для медичного огляду дітей, після чого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження від 29.05.2024 № 382 «Про негайне відібрання дітей» малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2022 справа № 753/17812/21 ОСОБА_12 позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з листами Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 05.07.2023 № 1664/125/48/04-23 (вх. від 10.07.2023 № 101/46/3397), від 31.08.2023 № 21868/125/48/03-23 (вх. від 08.09.2023 № 101/46/4308), від 06.03.2024 № 6489/125/48/04-2024 (вх. від 14.03.2024 № 101/42/1246) відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи за статтею 184 (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) Кодексу України про адміністративні правопорушення (том 1. а. с. 43-46).

Відповідно до постанов Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2023 справа № 753/3014/23, від 14.09.2023 справа № 753/15965/23, від 19.10.2023 справа № 753/17174/23 ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною першою та другою статті 184 КУпАП (том 1, а. с. 60-66).

Згідно з листами Дарницького районного в місті Києві центру соціальних від 29.06.2023 № 10147-1039 (вх. № 101/46/3221), від 29.06.2023 № 10147-1040 (вх. № 101/46/3222), від 29.02.2024 № 101/47-342 (вх. № 101/42/1028), згідно з рішенням управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 27.03.2023 № 186 сім`я ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом. ОСОБА_1 не виконувала рекомендації спеціалістів центру соціальних служб та плану соціального супроводу. Неодноразово сім`ї надавався комплекс соціальних послуг «Консультування» та «Інформування» (том 1, а. с. 48-50).

Згідно з повідомленням Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району міста Києва» від 27 02.2024 № 101/4385-143 (вх. № 101/42/972), декларації на дітей за місцем проживання з лікарем-педіатром укладені. При відвідуванні лікарів діти знаходяться у супроводі ОСОБА_1 . Всі діти щеплені за віком. ОСОБА_3 спостерігається лікарем-хірургом з приводу правобічної пахової кили, рекомендовано оперативне лікування. Щорічно проходить профілактичний медичний огляд. Останній візит до лікаря-педіатра був 20.02.2024, стан дитини задовільний. ОСОБА_4 , хворіє рідко, спостерігається лікарем-хірургом з приводу пахової кили та затримки мовного розвитку. Отримав лікування з приводу термічного опіку І-ІІ ступеню лівого передпліччя. В січні 2023 року перебував на санаторному лікуванні в ТМО «Санаторного лікування». Щорічно проходить профілактичний медичний огляд. Останній візит до лікаря-педіатра був 20.02.2024, стан дитини задовільний. ОСОБА_5 хворіє рідко, спостерігається лікарем-ортопедом з приводу зайвого рудименту пальця лівої руки на судинній ніжці. 13.02.2023 проведено оперативне лікування в НДСЛ «Охмадит» видалення додаткового рудиментального 6-го пальця лівої кисті. Також перебуває на диспансерному обліку з приводу пупкової кили та затримки мовного розвитку. Щорічно проходить профілактичний медичний огляд. Останній візит до лікаря-педіатра був 20.02.2024, стан дитини задовільний. ОСОБА_6 народилася від передчасних пологів в термін 28 тижнів. Спостерігається дитячим лікарем-кардіоревматологом з приводу вродженої вади серця: дефект міжпередсередньої перетинки серця, лікарем-офтальмологом з приводу вродженої міопії, збіжної косоокості, лікарем-логопедом з приводу затримки мовного розвитку. Останній візит до лікаря-педіатра був 20.02.2024, стан дитини задовільний (том 1, а. с. 49-50).

Згідно з листом від 05.02.2024 № 05-02/19 (вх. № 101/42/544) та характеристикою учениці 4-Б класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , школи І-ІІІ ступенів № 289 Дарницького району м. Києва (далі-школа № 289) від 21.02.2024 № 05-02/31 (вх. від 22.02.2024 № 101/42/872) ОСОБА_3 має навчальні досягнення на середньому рівні. Під час уроку часто відволікається. Домашні завдання виконує не завжди, у зв`язку з допомогою вдома по господарству та по догляду за молодшими братами та сестрою. Має багато пропусків, які не підтверджуються довідками лікаря. Протягом січня-лютого 2024 року була відсутня на навчанні в школі 24 дні. Зі слів ОСОБА_1 . Інна часто має погане самопочуття. Мати ОСОБА_14 , ОСОБА_1 не приділяє дитині належної уваги щодо виховання та навчання, не зацікавлена в результатах навчальних досягнень доньки (том 1, а. с. 51).

Відповідно до листів спеціалізованої школи І-ІІ ступенів № 12 Дарницького району м. Києва (далі-школа № 12) від 21.06.2023 № 198 (вх. № 101/46/3084), від 08.02.2024 № 45 (вх. № 101/42/656) ОСОБА_5 та ОСОБА_4 часто приходили до школи з ознаками фізичного насильства. Представниками школи № 12 неодноразово були проведені профілактичні бесіди зі ОСОБА_1 щодо недопущення фізичного насильства з її боку та її співмешканця (том 1, а. с. 54-55).

В характеристиці ОСОБА_4 зазначено, що здібності до оволодіння знаннями, уміннями і навичками не розвинені в дошкільний період життя дитини, тому інтерес до навчання вкрай обмежений. У ОСОБА_15 порушена звуковимова шиплячих, сонорів, складова структура слів, увага малопродуктивна. ОСОБА_15 достатньо комунікабельна дитина, із надмірним задоволенням вступає в контакт з незнайомими дорослими людьми, має доброзичливий характер. ОСОБА_15 часто до школи приходить в неохайному вигляді, подряпаний. ОСОБА_1 не виявляє зацікавленості у результатах навчання дитини, не і впливає на розвиток пізнавальної сфери, поведінкового та емоційного стану дитини (том 1, а. с. 56-57).

В характеристиці ОСОБА_5 зазначено, що у останнього порушена звуковимова. Словниковий запас нижче вікової норми. Концентрація уваги різко знижена. Мати недостатньо приділяє уваги дитині. Ростислав часто приходить до школи в неохайному вигляді. Навчальними досягненнями ОСОБА_16 , ОСОБА_1 не цікавиться (том 1, а. с. 58-59).

Згідно із повідомленням управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 20.02.2024 № 101/38-565 (вх. № 101/42/834) ОСОБА_1 отримує державну допомогу на дітей у розмірі 860,00 грн (том 1, а. с. 53).

Згідно висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації органу опіки та піклування № 101-9922 від 21.10.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1, а. с. 209-216).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено злісного небажання відповідачів виконувати свої батьківські обов`язки. Натомість, суд дійшов висновку про наявність у відповідачів бажання піклуватися та виховувати своїх дітей, оскільки останніми вчинялись дії для повернення дітей в сім`ю, вони співпрацювали з соціальними службами, дотримувались рекомендацій соціальних працівників щодо виховання дітей, проходили курси підвищення батьківського потенціалу. Місцевий суд також не погодився із висновком Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 101-922 від 21.10.2024 про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, вказавши, що такий висновок не відповідає інтересам дітей.

Колегія суддів апеляційного суду із рішенням суду в частині відмови в задоволенні вимог Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 не погоджується, оскільки висновки суду не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно частини першої та другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, має бути наданий такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя (ураховуючи при цьому права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, що відповідають за неї за законом), і для цього використовують усі відповідні законодавчі й адміністративні заходи.

Пунктами 1, 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (пункт 1 статті 18 Конвенції).

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.

Положення Конвенції про права дитини про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати всі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц ).

Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Положеннями статті 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, серед іншого, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (частина третя статті 151 СК України).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Одним з правових наслідків позбавлення батьківських прав є те, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язку щодо її виховання (пункт 1 частина перша статті 166 СК України).

Як передбачено частиною четвертою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що: «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19».

У постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 202/7712/18 (провадження № 61-3357св21) вказано, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 47 рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»).

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року ЄСПЛ вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Крім того, у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) ЄСПЛ зауважив про те, що в інтересах дитини також забезпечити її розвиток у здоровому навколишньому середовищі, і батько не може мати права відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вживати таких заходів, які б могли завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, в залежності від їх характеру і серйозності, превалювати над інтересами батьків.

Також ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) зазначив про те, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією.

Врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дочкою протягом тривалого часу, не цікавився її життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається, встановлено, що Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації зверталась до суду із позовом до ОСОБА_12 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (справа № 753/17812/21).

У даній справі судом було встановлено, що з вересня 2019 року малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо утримання, виховання і догляду за дітьми.

З огляду на створення батьками неналежних умов для проживання та виховання дітей, за направленням Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.07.2020 діти ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 з 03.08.2020 були зараховані на цілодобове перебування до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей у Дарницькому районі м. Києва благодійної організації «Фонд «Асперн».

Згідно листа Центру реабілітації від 28.07.2021 № 295 за час перебування дітей у закладі мати відвідувала їх один раз на місяць, кожного разу обіцяла забрати дітей додому, проте не вчиняла жодних дій, щоб створити належні умови для проживання, навчання та виховання дітей. Батько проживає окремо від сім`ї, з 03.08.2020 жодного разу не відвідував дітей у Центрі реабілітації, не цікавився подальшою долею дітей.

Відповідно до листа Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30 липня 2019 року ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за статтею 184 (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) КУпАП, за статтею 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) та статтею 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року задоволено позов Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_12 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_12 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення повноліття, починаючи з 02.09.2021.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народженням аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення повноліття, починаючи з 02.09.2021.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року скасовано в частині вирішення позовних вимог Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_12 аліментів на утримання дітей, а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Відмовлено в задоволенні позовних вимог Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнення із ОСОБА_1 і ОСОБА_12 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Попереджено ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Контроль за виконанням ним батьківських обов`язків покладено на органи опіки та піклування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (у справі № 753/17812/21) та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції врахував бажання ОСОБА_1 виховувати своїх дітей, визнання нею фактів неналежного виконання батьківських обов`язків, намагання нею змінити своє ставлення, а також ставлення дітей до матері, їх бажання щодо повернення до неї, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважав за доцільне застосувати до відповідачки заходи попередження про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей, а контроль за виконанням ним батьківських обов`язків поклав на органи опіки та піклування.

Натомість, у справі, яка переглядається судом, встановлено, що після повернення дітей матері, вона не змінила своє відношення до виконання батьківських обов`язків, не створила для дітей належних та безпечних умов для проживання та виховання, внаслідок чого Служба у справах дітей та сім'ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у лютому 2024 року прийняла рішення про постановку малолітніх дітей ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 на облік, як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах.

Так, з листа Дарницького РУ НП у місті Києві ГУ НПУ встановлено, що 23.08.2023 до чергової лінії Дарницького управління поліції по спецлінії «102» надійшло повідомлення від громадян про те, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_25 залишила вдома малолітніх дітей та пішла у невідомому напрямку, дітей на вулицю не виводить, зловживає алкоголем. Під час відпрацювання було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 проживає спільно з цивільним чоловіком - ОСОБА_2 , та має на вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , 2021 р.н., ОСОБА_26 , 2012 р.н., ОСОБА_22 , 2015 р.н., ОСОБА_23 , 2016 р.н. По прибуттю на місце події працівників поліції було встановлено, що діти дійсно перебували в помешканні без нагляду дорослих та через 20 хвилин після прибуття наряду на місце прибула ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які повідомили, що перебували на подвір`ї, неподалік будинку, у зв`язку з вирішенням побутових проблем. Зі слів ОСОБА_1 допомогу у вихованні дітей завжди надавала бабуся, яка зі слів ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (том 1 а.с. 44)

Крім того, за повідомленнями громадянки ОСОБА_10 від 14.09.2023 до контакт-центру КМДА номер 1551, сусіди з квартири АДРЕСА_2 зокрема сусідка Звягіна та її співмешканець жорстоко поводять себе зі своїми дітьми, кожного дня бють їх, у нетверезому стані знущаються над дітьми, також дуже часто (вдень і вночі) залишають дітей самих без догляду. (том 1 а.с. 21)

У зверненні через урядову «гарячу лінію» громадянка ОСОБА_10 (сусідка) ІНФОРМАЦІЯ_9 заявляла про вчинення домашнього насильства над дітьми ОСОБА_27 та батьком/вітчимом ОСОБА_28 . Зі слів заявниці кривдники вчиняють стосовно дітей фізичне (побиття), психологічне (образи, приниження, вживання ненормативної лексики), економічне (неналежні умови проживання, не забезпечення одягом, їжею) насильство. Хі слів заявниці в житлі відсутнє газопостачання через велику заборгованість. Кривдники систематично зловживають алкоголем, часто залишають дітей без догляду.(том 1 а.с. 22)

Звернення аналогічного характеру сусідка ОСОБА_10 , залишала також контакт-центру КМДА номер 1551 16.02.2024 року. (том 1 а.с. 23)

Також, з листа Дарницького РУ НП у місті Києві ГУ НПУ від 06.03.2024, встановлено, що 07.04.2024 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення перевірки по листу факту домашнього насильства по відношенню до дітей: ОСОБА_4 , 2015 р.н., ОСОБА_5 , 2016 р.н. не встановлено. Водночас, з громадянкою ОСОБА_1 вкотре проведено бесіду та наголошено до належного виконання батьківських обов`язків та догляду за дітьми, однак остання не піддається виправленню, під час перевірки за місцем проживання остання не забезпечила належних умов для проживання дітей, в квартирі антисанітарія, що унеможливлює позитивне проживання дітей, остання не має уяви для приготування дітям корисної їжі, в квартирі присутній різкий запах фекалій тварин. Зазначають, що протягом січня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено три адміністративних протоколи за частиною 2 статті 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх заміняють, обов`язків щодо виховання дітей) та скеровано до Дарницького районного суду м. Києва. (том 1 а.с 45)

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , протягом 2023-2024 років неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за постановами Дарницького районного суду м. Києва:

- від 07.03.2023 року у справі № 753/3014/23 за ч. 1 ст. 184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей )

- від 14.09.2023 року у справі № 753/15965/23 за ч. 2 ст. 184 КУпАП (повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей);

- від 19.10.2023 року у справі № 753/17174/23 за ч. 2 ст. 184 КУпАП;

- від 21.03.2024 року у справі № 753/4586/24 за ч. 2 ст. 184 КУпАП;

- від 27.03.2024 року у справі № 753/4416/24 за ч. 2 ст. 184 КУпАП;

- від 10.04.2024 року у справі № 753/3424/24 за ч. 2 ст. 184 КУпАП;

- від 01.07.2024 року у справі № 753/11292/24 за ч. 2 ст. 184 КУпАП;

- від 11.07.2024 року у справі № 753/9639/24 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Вказаними постановами суду встановлено систематичне невиконання ОСОБА_1 обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, зокрема: перебування у стані сильного алкогольного сп`яніння, в результаті чого неспроможна належно виконувати батьківські обов`язки; залишення малолітніх дітей без нагляду вдома; не забезпечення належних умов для проживання дітей за вказаною адресою (в квартирі зафіксовано антисанітарні умови).

Неналежні умови проживання дітей також підтверджено відповідними Актами обстеження умов проживання дітей Служби у справах дітей та сім'ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, зокрема від 22.06.2023, 12.08.2023, 21.09.2023, 19.02.2024, 21.05.2024 (том 1 а.с. 24-36).

Спеціалістами служби у справах дітей було проведено оцінку потреб сім'ї/особи та складено відповідний акт від 29.02.2024 року №17, згідно з яким підтвердилися складні життєві обставини сім'ї ОСОБА_9 . (том 1 а.с. 182-183)

Акт оцінки потреб сім'ї/особи №42/24 складено також 07.10.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_1 не працює, зі спостережень фахівців соціальної роботи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вміють розподіляти та раціонально використовувати свій бюджет. ОСОБА_1 було запропоновано пройти на базі Центру курс «Розвиток батьківського потенціалу» та послуги психолога центру, але жінка відмовилась категорично.

Відповідно до даних висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 21.10.2024 року Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, до служби у справах дітей та сім'ї 29.05.2024 року надійшло усне повідомлення від представників сектору ювенальної превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають в антисанітарних умовах за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір'ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які зловживають алкогольними напоями.

Спеціалістами служби спільно з представниками СЮП Дарницького УП 29.05.2024 було відвідано адресу проживання дітей і встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , знаходилися вдома разом із дітьми. На час відвідування дітей помешкання знаходилося в антисанітарному стані, захаращено сміттям, присутній неприємний запах, таргани та павуки на стелях, відсутнє електропостачання, газопостачання. Продукти харчування відсутні, речі дітей знаходяться в занедбаному стані, розкидані по кімнатах. На час відвідування малолітні діти мали занедбаний вигляд, були вдягнені в брудний одяг, у батьків спостерігався змінений стан свідомості, від них відчувався запах спиртних напоїв.

У зв`язку із тим, що малолітні діти проживають із батьками, які систематично вживають алкогольні напої, умови для проживання в помешканні не створено, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, вихованням дітей батьки не займаються, виникла загроза життю та здоров'ю дітей.

Спеціалістами служби було викликано бригаду екстреної медичної допомоги для медичного огляду дітей, після чого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №1» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Оскільки ситуація, яка склалась 29.05.2024 не є поодинокою, існує загроза життю та здоров'ю дітей, райдержадміністрацією на підставі статті 170 СК України видано розпорядження № 382 «Про негайне відібрання дітей» від матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 (том 1 а.с. 209-216)

З матеріалів справи також вбачається, що працівниками соціальних служб зі ОСОБА_1 неодноразово проводилась робота, мотиваційні бесіди щодо необхідності підвищення батьківського потенціалу, ведення здорового способу життя, пропонувались соціальні послуги. Однак, ОСОБА_1 рекомендацій соціальних працівників не дотримувалась, не виконувала план соціального супроводу.

Судом встановлено, що після вилучення дітей від батьків, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 (м. Київ, проспект Червоної калини, 28-В), а ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - до Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сімей ( АДРЕСА_3 )

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не дав належної оцінки вищевказаним доказам, дійшов правильного висновку про те, що обставини щодо умов проживання дітей, відображені в актах, є неприпустимим та не можуть допускатися батьками по відношенню до дітей під час їх виховання, водночас, помилково вважав, що вони не доводять необхідність застосування стосовно матері - ОСОБА_1 такого заходу, як позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей.

Місцевий суд безпідставно проігнорував такі фактичні обставини, як зокрема те, що відповідачка ніколи не працювала, не намагалась працевлаштуватись і всі її доходи складались з державної допомоги на дітей. Доказів офіційного доходу ОСОБА_2 , крім пояснень самих відповідачів, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції також не дав належної оцінки показанням свідків, зокрема ОСОБА_29 (вчитель), яка підтвердила, що діти відвідують школу в занедбаному вигляді, діти до школи не готові, не соціальні, між собою не товаришували, постійно сварилися, періодично ходили побиті, були сліди фізичного насильства, а саме сліди від пальців на шиї, пальці були не дитячі.

Свідок ОСОБА_30 (заступник директора школи з виховної роботи) пояснила, що неодноразово, однак безрезультатно, проводились з батьками профілактичні бесіди; пояснювали необхідність оформлення для дітей посвідчення багатодітної сім'ї, дитячий психолог неодноразово запрошувала ОСОБА_1 на зустрічі, однак та жодного разу не прийшла. Свідок вказувала, що ОСОБА_1 приходила до школи в стані алкогольного сп`яніння.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 та її представника в судовому засіданні оголошувались перерви, для надання ОСОБА_1 часу подати суду докази, які підтверджують її працевлаштування та приведення помешкання в придатний для проживання дітей стані. Однак таких доказів суду апеляційної інстанції подано не було.

Суд першої інстанції не проаналізував та не врахував усіх в сукупності чинників, які можуть вплинути на інтереси дітей у цій справі та не дослідив думки самих дітей щодо питання, яке є предметом позову і стосуються їх життя безпосередньо.

Європейська конвенція про здійснення прав дітей 1996 року (набрала чинності в Україні 01 квітня 2007 року) була ратифікована Законом України від 03 серпня 2006 року № 69-V із заявою до статті 1 такого змісту: «Відповідно до пункту 4 статті 1 Конвенції Україна заявляє, що дія цієї Конвенції поширюється на розгляд судами справ, що стосуються: усиновлення дитини; установлення опіки, піклування над дитиною; визначення місця проживання дитини; позбавлення або оспорювання батьківських прав; інших питань про відносини між батьками та дитиною; будь-яких інших питань, що стосуються дитини особисто, а також питань її сім`ї (у тому числі, її виховання, поновлення батьківських прав, управління її майном)».

Предметом цієї Конвенції є забезпечення найвищих інтересів дітей, підтримка їхніх прав, надання дітям також процесуальних прав, а також сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються (пункт 2 статті 1).

Також зазначено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу (стаття 6 Конвенції).

Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкаються дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства (стаття 12 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 14 Закону Украі?ни «Про охорону дитинства» під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Наведене дає підстави для висновку, що з досягненням відповідного віку, який дає можливість дитині висловити свою думку, у дитини з`являється право не лише бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у вирішенні питання про позбавлення її біологічної матері батьківських прав щодо неї, а тому реалізація права дитини бути заслуханою не повинна залежати від наявності клопотання сторін.

Закріплення цього права наголошує, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Практична реалізація цього права означає, що судом при ухваленні рішення щодо дитини ретельно досліджується різноманітні чинники, які разом з думкою дитини щодо предмета спору дозволяють ухвалити рішення в конкретній сімейній ситуації з урахуванням найкращих інтересів дитини.

Про це свідчить стала судова практика, зокрема, висновки Верховного Суду у постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 207/3144/16 (провадження № 61-29090св18), від 04 березня 2020 року у справі № 356/417/17 (провадження № 61-16764св18), від 24 квітня 2019 року у справі

№ 300/908/17 (провадження № 61-44369св18), від 18 серпня 2021 року у справі № 303/3102/19 (провадження № 61-13918св20) від 18 грудня 2023 року у справі № 523/21283/21 (провадження № 61-5643св23), від 07 березня 2024 року у справі № 947/7448/22 (провадження № 61-18610св23), від 31 липня 2024 року у справі № 752/13450/22 (провадження № 61-4664св24).

Отже, для правильного застосування норм права під час вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав та з`ясування усіх обставин, необхідних для ухвалення рішення в інтересах дитини, перед прийняттям рішення суд надає можливість дитині висловлювати свою думку щодо питань, які стосуються її життя.

Судом апеляційної інстанції була заслухана думка дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які пояснили, що хочуть повернутись додому та проживати з матір'ю.

Проте, на думку колегії суддів, суд повинен не лише врахувати думку дитини, а й об`єктивно оцінити усі обставини справи, для винесення справедливого рішення, навіть якщо воно суперечить думці дитини, але забезпечить її найкращий інтерес.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів, які, залежно від обставин відповідної справи, можуть відрізнятися.

В даній справі судом оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, колегія суддів встановила, що ні з часу ухвалення Київським апеляційним судом постанови (13.07.2022), якою ОСОБА_1 попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей, ні після відібрання дітей (29.05.2024), останньою не вчинено дій, які могли би свідчити про те, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, намагається змінити свій спосіб життя, знайти роботу, покращити умови для належного проживання та виховання дітей.

Натомість, ОСОБА_1 неодноразово та систематично була притягнута до адміністративної відповідальності за недотримання виконання батьківських обов'язків, зловживала спиртними напоями, не дбала належним чином про стан здоров'я дітей, про створення належних умов для їх проживання, не працевлаштувалась.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про доведення позивачем наявності передбачених законом підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей.

Посилання в оскаржуваному рішенні суду на те, що висновок Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації№ 101-9922 від 21.10.2024 про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських щодо малолітніх дітей є таким, що не відповідає інтересам дітей не можна вважати обґрунтованим, оскільки в даному випадку, службою у справах дітей протягом тривалого часу неодноразово були встановлені факти систематичного невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов'язків, нехтування медичними обстеженнями дітей, залишення дітей самих вдома без нагляду, зловживання спиртними напоями, не створення належних умов для проживання та виховання дітей, які підтверджені належними доказами.

За встановлених обставин щодо умов проживання та виховання малолітніх дітей, на думку колегії суддів, ОСОБА_13 не в змозі забезпечити їх фізичний, духовний розвиток та належне виховання. Проживання з матір'ю, яка зловживає спиртними напоями, не дбає про створення безпечних умов для їх проживання, залишає малолітніх дітей без нагляду, носить ризик створення атмосфери постійної загрози життю та здоров`ю дітей, а подальше залишення дітей під вихованням матері без виправлення її поведінки може призвести до незворотних наслідків, тому у даному випадку позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_1 є виправданим і пропорційним, здійснено для захисту нормального життя та здоров`я дітей, тому що цього потребують їх інтереси, що відповідає цілям, зазначеним у частині другій статті 8 Конвенції про права дитини.

Суд першої інстанції, вважаючи, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним та передчасним, дійшов висновку про необхідність попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей.

На переконання колегії суддів, повторне застосування судом таких заходів у ситуації, яка склалась, є недоречним та необґрунтованим, адже у відповідачки була можливість виправити своє відношення до виховання та піклування за дітьми, в тому числі після неодноразово її притягнення до адміністративної відповідальності та попередження апеляційним судом у справі № 753/17812/21, проте, як свідчать матеріали справи, обставини спірних правовідносин жодним чином не змінились, відповідачка продовжувала нехтувати своїми батьківськими обов'язками, не усвідомивши рівня відповідальності батьківства.

Отже, позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дітей та мінімально можливою мірою нормального і здорового розвитку дітей в більш сприятливому середовищі для повноцінного виховання, сприятиме захисту інтересів дітей.

За наведених вище обставин, висновок суду про відсутність доказівсвідомої винної поведінки відповідачки ОСОБА_1 щодо нехтування своїми батьківськими обов`язками відносно дітей не ґрунтується на реальному вивченні усіх чинників, які б дозволи суду вирішити спір з урахуванням найкращих інтересів дітей.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведені підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України, для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав як крайнього заходу. Таке судове рішення ухвалюється судом виключно в інтересах дітей. При цьому позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стаття 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В статті 66 ЦК України закріплено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. А якщо над фізичною особою, яка перебуває в навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Оскільки у даній справі не вирішувалось питання призначення малолітнім дітям ОСОБА_1 опікуна чи піклувальника, колегія суддів вважає, що законними представниками дітей, уповноваженими на отримання аліментів на їх утримання, є заклади соціального захисту, в яких перебувають діти.

При визначенні розміру аліментів на дітей судом враховується матеріальне становище відповідача, яка є працездатною особою, тому колегія суддів вважає, що зі ОСОБА_1 підлягають до стягнення аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 3 04 червня 2024 року, на користь законного представника дитини - Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); а також на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04 червня 2024 року, на користь законного представника дитини - Київського міського центру підтримки дітей та сім'ї виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Поряд із цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано суду достатньо доказів, підтверджуючих наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із чим рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, подану керівником - Касянчук Марією Василівною, задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04 червня 2024 року, на користь законного представника дитини - Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (м. Київ, проспект Червоної калини, 28-В, ).

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04 червня 2024 року, на користь законного представника дитини - Київського міського центру підтримки дітей та сім'ї виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Київська обл., смт. Ворзель, вул. Кленова, 31, ).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави Україна судовий збір в сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складене 23 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді : О.В. Борисова

С.А. Голуб