Справа № 585/4242/25
Номер провадження 2/585/98/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді - Машини І.М.

з участю секретаря судового засідання - Коваль К.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області від представника позивача Усенка Михайла Ігоровича надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 08.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (надалі - Товариство) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) укладено Договір про надання споживчого кредиту №555115(надалі - Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 4500 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до умов договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.4.4 договору). Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 року. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №555115 від 08.01.2023 року. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 40140 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн.; заборгованість за процентами - 35640 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу: ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг.

12.11.2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.64).

Ухвала (копія) доставлено до електронного кабінету позивача та його представника та відповідача 14.11.2025 року.

22.12.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення відсотків у сумі 35640 грн. Провести перерахунок боргу, застосувавши розумний та співмірний розмір процентів (не більше 36-50 % річних) або ставку НБУ та відмовити у стягненні надмірної частини. Призначити судово-економічну експертизу з питань законності нарахування відсотків за користування кредитом. Визнати недійсною умову договору, що передбачає нарахування процентів у розмірі 268 % річних. Відмовити представнику позивача у стягненні коштів за надання правової допомоги з урахуванням розумності, реальності та співмірності витрат, оскільки гонорар не має бути каральним для іншої сторони (позиція Верховного Суду). Визнати сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,4 грн. як його особисті витрати, які утворилися від надмірно нарахованих процентів за користування кредитом. В обгрунтування зазначив, що відповідач категорично не погоджується з заявленими вимогами щодо повернення кредитних коштів, вважає їх безпідставними, а також категорично заперечує проти стягнення процентів за користування коштами, які вона не отримувала. На підтвердження непричетності до отримання даного та інших кредитів надає наступні відомості: 12.01.2023 р. ОСОБА_1 отримала дзвінок від працівника банку, який хотів підтвердити її особу і згоду на отримання кредиту. Оскільки вона нікуди не зверталася за отриманням кредиту, то відмовила у погодженні даного питання. Коли вдруге за день їй подзвонили щодо отримання кредиту, вона зрозуміла, що хтось намагається шахрайськими діями з використанням моїх особистих даних, взяти на її ім`я кредит. З метою перевірки стану справ щодо моїх коштів, я зайшла на сайт Українського бюро кредитних історій, де побачила, що 08.01.2023 р. на моє ім`я було відкрито три кредити і близько двадцяти запитів на погодження отримання кредитів від мого імені було відхилено. У злочинний спосіб на моє ім`я було отримано кредити: -МФО Кредит плюс за договором 6254762 на суму 6200 грн.; -МФО credit 7 за договором 3377295 на суму 4100 грн.; -МФО Селфі кредит за договором 555115 на суму 4500 грн. Дані МФО для верифікації її особи з нею не зв`язувалися. На яких умовах було надано кредити на її ім`я не розуміє. До даних кредитів ніякого відношення не має, грошей не брала. Як тільки дізналася про шахрайство, відразу звернулася до поліції і написала заяву. На той час була у стосунках з ОСОБА_4 , саме його підозрюю у скоєному злочині, так як він мав доступ до її телефону і, перекинувши собі її додаток моно банку, видалив цю програму з її телефону. Так як вона не користувалася тим смартфоном, то одразу не помітила, що він, скориставшись її довірою, протиправно заволодів її персональними даними, у тому числі й банківською інформацією.

Ухвалою суду від 24.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача адвоката Григорчук М.В. про призначення судово-економічної експертизи.

12 січня 2026 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому він просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на правомірність укладеного договору та нарахованих відсотків.

12 січня 2026 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю або як альтернативу, відмовити у стягненні відсотків нарахованих після спливу строку кредиту, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до співмірного рівня.

У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено, що 08.01.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 555115 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.3. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 4500 грн.

Згідно із п. 1.4 Договору строк кредиту 365 дні, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів (а. с. 25 зворот -34).

До матеріалів справи додано підписаний ОСОБА_1 . Додаток № 1 до Договору, згідно якого обумовлено графік погашення платежів (а. с. 35).

Згідно Паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 сума кредиту складає 4500 грн., строк кредитування 365дні, стандартна процентна ставка 803 % річних (2,20 % в день) (а.с.24-25).

Згідно довідки ТОВ «Селфі Кредит» підтверджує, що ОСОБА_1 з якою укладено договір про споживчий кредит № 555115 від 08.01.2023 року ідентифікований ТОВ «Селфі Кредит» одноразовим ідентифікатором А521. Акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 36 зворот).

Згіднолиста ТОВ «Пейтек`від22.04.2025 року, ТОВ «Селфі Кредит»08.01.2023 року перерахованогрошовікоштина платіжну картку клієнта у розмірі4500 грн. (а.с. 37зворот).

До матеріалів справи додано розрахунок заборгованості за Договором № 555115 від 08.01.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024 року ( а.с.38-44).

01 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» ( фактор) та ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) було укладено договір факторингу № 01022024-1, згідно якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 45- 49).

Відповідачу 14.10.2025 надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вих. № 23365737 (а.с.51).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №555115 на загальну суму заборгованості 40140.00 грн., з яких 4500 грн. сума кредиту, 35640.00 грн. залишок по відсоткам(а.с.50).

До Договору факторингу долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 01.02.2024 року, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 11550 (а.с.50 зворот).

Згідно платіжної інструкції №74877 від 01.02.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Селфі Кредит»2528538,65 грн. плати за відступлення права вимоги згідно договору (а.с.51).

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року Адвокатське об`єднання «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. надає правничу допомогу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.54).

З акту наданих послуг (правничої допомоги) від 08.10.2025 року вбачається, що вартість послуг наданих Адвокатським об`єднанням «Апологет» ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» становить 8000,00 грн. (а.с.55).

З заяви про злочин (поданої в порядку ст. 214 КПК України ) вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного управління поліції в м. Києві з заявою про внесення відомостей до ЄРДР по факту шахрайства, оскільки вона кредитів не брала (а.с.97-98).

Відповідно до копії довідки за результатами проведеної перевірки по заяві гр. ОСОБА_1 , о/у ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві по зверненню гр. ОСОБА_1 проведено перевірку та встановлено, що відсутні дані, які б указували на наявність кримінального правопорушення у зв`язку з чим неможливо внести відповідно дану інформацію до Єдиного реєстру (а.с.93).

Як вбачається з інформаціїйної довідки АТ «Універсал Банк», на ім`я ОСОБА_1 було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 . 08.01.2023 року на дану банківську картку було здійснено транзакцію в сумі 4500 грн.(а.с.141 зворот).

Відповідно до довідки ПАТ «Київстар» останні повідомляють, що 08.01.2023 року на номер НОМЕР_5 о 09:15:40 було здійснено телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_4 тривалість з`єднання 12 с., о 09:51:46 було здійснено телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_4 тривалість з`єднання 20 с. (а.с. 151).

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що 08.01.2023 року між ОСОБА_1 (позичальник) та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений Договір про споживчий кредит № 555115, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500 грн., строком на 365 дні,стандартна процентна ставка 803 % річних (2,2 % в день).

ТОВ «Селфі Кредит» виконало умови укладеного договору та надало позичальнику кредитні кошти.

Відповідач умови укладеного договору не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість, яка становить 40140 грн., з яких 4500 грн. сума кредиту, 35640 грн. залишок по відсоткам, яку ОСОБА_1 добровільно не сплачує.

З долучених матеріалів справи вбачається, що позивач набув права вимоги до відповідача за Договором факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Оскільки добровільно відповідач указану заборгованість не повертає, доказів про відсутність заборгованості суду ним також не надано, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 4500 грн. та в частині стягнення заборгованості по відсоткам в сумі 35640 грн..

Щодо заперечень відповідача та його представника з посиланням, що ОСОБА_1 не оформлювала кредит та зверталась до поліції з даного приводу то суд до уваги дані заперечення не бере, оскільки з наданих суду доказів вбачається, що за фактом звернення відповідача до поліції не виявлено факту вчинення кримінального правопорушення та дані до ЄРДР внесено не було. Що свідчить, що відсутність доказів, щодо наявності факту кримінального правопорушення та свідчить про факт укладення та підписання кредитного договору саме відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422, 40 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу адвоката, та клопотання представника позивача про їх зменшення то суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (висновок наведений у постанові ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16).

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (висновок наведений у постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано детальний опис наданих послуг по акту №492 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с.54 зворот), та акт №492 наданих послуг від 08.10.2025 року складений між Адвокатським об`єднанням «Апологет» (виконавець) в особі Адвоката керуючого партнера Усенка Михайла Ігоровича та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (клієнт).

Згідно зазначеного Акту №492 наданих послуг від 08.10.2025 року сума наданих послуг відповідно до Договору складає 8000 грн.

Враховуючи обставини справи, наданий представником позивача детальний опис наданих послуг, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника відповідача та зменшити заявлений до стягнення розмір витрат позивача на правову допомогу до 5000 гривень.

На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 5,12,13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх) заборгованість за кредитним договором №555115 від 08.01.2023 року в розмірі 40140,00 грн. (сороктисячсто сорок гривень), 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень на витрати на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ- КАПІТАЛ", адреса: Україна, 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, .

Представник позивача Усенко Михайло Ігорович, адреса: Україна, 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Григорчук Мирослав Васильович, ордер на надання правничої допомоги серії АІ №2073279 від 11.12.2025 року, адреса здійснення адвокатської діяльності: 08205, Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Ватутіна, буд.5.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина