Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5948/25
Провадження № 2-др/332/3/26
23 січня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
при секретарі судового засідання: Дубачовій А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву адвоката Гешевої Юлії Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гешева Юлія Леонідівна, до Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
10.12.2025 до суду надійшла заява адвоката Гешевої Юлії Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гешева Юлія Леонідівна, до Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 08.12.2025 Заводським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення в рамках справи № 332/5948/25, за яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7321, вчинений 11.07.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 110 587,88 грн; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 816,80 грн.
Стороною позивача у позові зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 15 000,00 грн та заявлено про подання доказів понесених витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Фактичні витрати становлять 11 000,00 грн.
З метою отримання правової допомоги в рамках справи, між адвокатом Гешевою Ю.Л. та позивачем ОСОБА_1 , було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 04.10.2025, на виконання якого було підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 10.12.2025 в сумі 11 000,00 грн.
До заяви про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу надані докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи та детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з них правничої допомоги на користь позивача в розмірі 11 000,00 грн. Сторона відповідача зауважує, що заперечення щодо суми правничої допомоги позивача викладені у відзиві. Вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн є перебільшеними, неспівмірними та такими, що не відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України, а тому не підлягають задоволенню судом в повному обсязі. У випадку задоволення або часткового задоволення цієї заяви, сторона відповідача просить суд в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України зменшити суму стягнення компенсації витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Додатково звертають увагу суду на те, що суми коштів, які представник позивача просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь, зазначені без відрахування з цих сум податків та зборів, що підлягатимуть в подальшому утриманню в установленому законом порядку, адже банк є податковим агентом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Згідно вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, виклик сторін в судове засідання здійснюється лише у разі необхідності та не є обов`язковим.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі та без участі позивача, вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Щодо доводів відповідача в частині оподаткування зазначає, що відповідно до ПК України (пп. «д» пп. 164.2.17), доходом фізичної особи визнається лише прощений борг або інші додаткові блага, прямо передбачені законом. Витрати на правничу допомогу не є доходом фізичної особи, не підпадають під оподаткування і не впливають на право позивача на їх відшкодування. Отже, посилання відповідача на податкові аспекти є безпідставними та неістотними для вирішення спору. Банківські аргументи про податки і оподаткування не впливають на право позивача на відшкодування понесених витрат.
Представник відповідача у своїх запереченнях просив здійснювати розгляд справи без участі їх представника.
Від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомила, жодних клопотань, пояснень та заперечень від неї не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов до наступних висновків.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Участь адвоката, яка представляла інтереси позивача у справі та факт надання правничої допомоги підтверджено наступними доказами: копією договору про надання правничої (правової) допомоги від 04.10.2025, укладеного між адвокатом Гешевою Ю.Л. та позивачем ОСОБА_1 ; копією акта приймання-передачі наданих послуг від 10.12.2025 в сумі 11 000,00 грн; копією ордера; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 108-112).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018, у справі № 920/653/19 від 03.04.2020.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
З урахуванням складності справи, що є типовою, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження за одне судове засідання, що відбулось без присутності сторін, з врахуванням їх заяв про розгляд справи без участі та письмових позицій, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 8 000,00 грн.
Щодо оподаткування витрат на правничу допомогу, про що просить відповідач, суд зазначає, що сума, стягнута з відповідача на користь позивача як компенсація витрат на правничу допомогу, не є доходом фізичної особи в розумінні податкового законодавства, адже це є відшкодуванням вже понесених і документально підтверджених витрат, а не новим доходом позивача.
Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
Заяву Гешевої Юлії Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гешева Юлія Леонідівна, до Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Постановити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гешева Юлія Леонідівна, до Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Суддя О.С. Яцун