Провадження № 2-о/344/119/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання Дутки Р.-І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ», заінтересована особа Івано-Франківська міська рада про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И Л А :

04 грудня 2025 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ», місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 30Б,звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Івано-Франківська міська рада, місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 21,про визнання спадщини відумерлою, в якій просить визнати приміщення кафе «Прикарпатський коровай» загальною площею 150,3 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ по вул. Мазепи Гетьмана, № 169 (технічний опис майна: добудова незавершена будівництвом готовністю 95 % пл. 248.6 м.кв.) реєстраційний номер з реєстру прав власності на нерухоме майно № 12036079 та належить на праві власності померлому ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відумерлою спадщиною та передати її у власність Івано-Франківської міської територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2025 року вказану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В.

Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження з викликом учасників справи.

24 грудня 2025 року представником Івано-Франківської міської ради через систему «Електронний суд» подано до суду клопотання про залишення заяви заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ» без розгляду, в якому зазначає, що заявником ставиться вимога про визнання приміщення кафе «Прикарпатський коровай», яке належить на праві власності померлому ОСОБА_1 , відумерлою спадщиною та передати її у власність Івано-Франківської міської територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради.

Доцільно звернути увагу суду на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.08.2012 у справі № 0907/9325/2012, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.10.2012, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» та стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 25.10.2007 у розмірі 66 972, 27 доларів США, що в еквіваленті становить 535275,00 гривень. Стягнуто солідарно з на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» борг за кредитним договором № 0 від 24.04.2007 у розмірі 101913,60 доларів США, що в еквіваленті становить 814544,00 гривень.

Івано-Франківським міським судом 29.08.2012 видано виконавчий лист у справі №0907/9325/2012, згідно якого стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість у розмірі 814 544, 53 грн. (виконавче провадження №34512465).

Окрім того, дружина ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту, справа №344/5097/20, проте ця обставина залишена поза увагою заявника

На теперішній час договір іпотеки не припинений, приміщення кафе «Прикарпатський коровай» знаходиться в іпотеці в першу чергу за його кредитними зобов`язаннями перед банком, є обтяженим цими зобов`язаннями, що також породжує спір про право.

Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

За таких обставин представник заінтересованої особи просить залишити заяву без розгляду.

Представник заінтересованої особи Івано-Франківської міської ради Богусевич Г.С. у судовому засіданні просила залишити без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ» про визнання спадщини відумерлою у зв`язку з наявністю спору про право.

У судовому засіданні представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ» Фатула Т.В., надаючи пояснення в режимі відеоконференції, просив задовольнити вимоги заяви у повному обсязі, заперечував проти задоволення клопотання заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши заяву та матеріали справи, виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У свою чергу згідно із пунктом 8 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Стаття 294 Цивільного процесуального кодексу України визначає порядок розгляду справ окремого провадження.

Так, згідно із частиною третьою вказаної норми Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Проте, положення статі 294 Цивільного процесуального кодексу України не виключають обов`язку заявника довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог (статті 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України).

За змістом статті 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою.

Відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, ніхто зі спадкоємців в силу різних причин не претендує, або спадкоємці взагалі відсутні, внаслідок чого (неможливості спадкування) територіальна громада за місцем відкриття спадщини на підставі рішення суду стає законним правонаступником (не спадкоємцем) померлої особи в частині тих прав та обов`язків, які залишилися після її смерті.

Положення частини першої статті 1277 Цивільного кодексу України дають право звернутися до суду із заявою про відумерлість спадщини як територіальній громаді, так і кредитору спадкодавця, однак, незважаючи на те, хто є суб`єктом такого звернення, спадкове майно у будь-якому випадку переходить у власність територіальній громаді.

Важливо, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина третя статті 42, частина четверта статті 294 Цивільного процесуального кодексу України).

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають визнанню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із визнанням обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються визнанням обставин. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №175/423/18 зазначено, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 636/1324/16-ц, провадження № 14-225цс18. У постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 202/6418/18, провадження № 61- 8511св19 та від 23 грудня 2019 року у справі № 175/423/18, провадження № 61-8171св19.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Відповідно до статей1216-1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття1218 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті1220 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття1261 Цивільного кодексу України).

За правилами частин першої, третьої статті1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті1270 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи №344/5097/20 вбачається, що дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту.

У матеріалах заяви відсутні жодні достовірні, належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкоємці першої черги відмовилися від спадщини, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або усунені від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття.

Отже, суд вважає, що розгляд даної справи, щодо визнання спадщини відумерлою, знаходиться у юридичному зв`язку між інтересами цієї особи і інтересами заявника по справі, оскільки дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом, має можливість у процесі розгляду справи заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Також натеперішній час договір іпотеки не припинений, приміщення кафе «Прикарпатський коровай» знаходиться в іпотеці в першу чергу за його кредитними зобов`язаннями перед банком, є обтяженим цими зобов`язаннями, що також породжує спір про право.

Відповідно до частини шостої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, враховуючи те, що кінцевою метою звернення заявника до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, є задоволення його вимог за кредитним договором, за рахунок спадкового майна, а наявними у матеріалах справи письмовими доказами підтверджується наявність у померлого позичальника спадкоємців першої черги за законом, суд приходить висновку про відсутність підстав для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ» в порядку окремого провадження, оскільки у ході судового розгляду встановлено наявність спору про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Суд під час постановлення цього судового рішення враховує, що заявник не позбавлений можливості захистити свій правомірний інтерес у спосіб, що не суперечитиме вимогам процесуального законодавства, а отже, обраний ним порядок захисту не відповідає визначеним процедурам судової діяльності з відправлення правосуддя.

Із врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що заяву слід залишити без розгляду на підставі частини шостої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, роз`яснивши заявнику його право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 294, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ», заінтересована особа Івано-Франківська міська рада про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ» право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТОРЕНДА ІФ», , місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 30Б.

Заінтересована особа - Івано-Франківська міська рада, , місцезнаходження: 76000 м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 січня 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.