УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про залишення заяви без розгляду

Справа № 495/2878/23

Номер провадження 2-о/495/36/2026

20 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Чибукової О.В.

справа № 495/2878/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області клопотання представника заінтересованої особи адвоката Стрезєва А.І. про залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду у справі за заявою Білгород Дністровської міської ради, заінтересована особа, виконавчий комітет Білгород Дністровської міської ради, про визнання спадщини відумерлою,

представника заявника Пухкан Л.В.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за заявою Білгород Дністровської міської ради, заінтересована особа, виконавчий комітет Білгород Дністровської міської ради, про визнання спадщини відумерлою.

До суду надійшло клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду, яке обґрунтовано наступним.

У матеріалах справи наявна копія заповіту, у відповідності до якого ОСОБА_1 заповідала ОСОБА_2 належний їй на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

Спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 фактично прийняла, подавши до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини. Однак, як виявилось, спадкодавцеві не належав на праві власності увесь будинок, а тільки його частки.

Таким чином, заповітом охоплено більший обсяг майнових прав спадкодавця, ніж йому належало. Однак, дана обставина не робить заповіт недійсним в цілому, а лише в частині, що перевищує обсяг належних майнових прав, і ОСОБА_2 має право на отримання у власність в порядку спадкування частини спірного будинку, яка належала спадкодавцю та була охоплена заповітом.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , якій фактично і належать інші частин спірного будинку.

Також, в матеріалах справи наявне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 2-3537 від 25.07.2008, у відповідності до якого судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями на даний будинок є донька ОСОБА_4 від першого шлюбу ОСОБА_3 .

Представник заінтересованої особи стверджує, що з приводу даного будинку наявний спір і на нього претендують:

на - ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_1 ;

на частину ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, однак свої права на неї не оформила.

Тому вважає, що в порядку окремого провадження питання про визнання спадщини відумерлою неможливо розглядати, оскільки заінтересовані особи позбавлені процесуальної можливості заявити свої вимоги.

Представник заявника надав до суду заперечення на клопотання, у яких вказала, що будь-які права на житловий будинок у ОСОБА_2 відсутні, як і відсутній спір про такі права, адже: доказів про спір про право адвокатом не надано до суду, посилання на наявність заповіту не свідчить про наявність прав на спадкове майно, оскільки він не реалізований ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник заявника у задоволенні клопотання заперечувала, оскільки питання щодо прав ОСОБА_2 вже вирішувалось, і її право в матеріальному порядку не реалізувалось.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наявність підстав для залишення заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Білгород-Дністровська міська рада звернулась до суду із заявою, у якій просила визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 583 від 25.09.2007, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 54 від 13.07.2021, що складається з та , що в цілому собою представляють цілий житловий будинок АДРЕСА_1 відумерлою та передати відумерлу спадщину у комунальну власність територіальної громади міста Білгород-Дністровський в особі Білгород-Дністровської міської ради.

ОСОБА_2 звернулась до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, їй повідомлено, що в заповіті складеного ОСОБА_1 , посвідченого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області від 22 грудня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1570, вказано житловий будинок АДРЕСА_1 -дністровський, вулиця лесі українки, але в Рішенні білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2008, справа № 2-3537/2008, що набрало чинності 06.08.2008, право власності зареєстровано комунальним підприємством «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 15.06.2009, номер запису: 1925, в книзі: 13, в графі «частка» вказано належить ОСОБА_1 «3/4».

У зв`язку з тим, що при складанні заповіту допущена помилка, видати на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо.

З копії рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2023 по справі № 495/9910/22 вбачається, що ОСОБА_2 звернулась з позовом, у якому просила визнати право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 429 кв.м., для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , однак надалі позивач уточнила свої позовні вимоги, та просила визнати право власності на вищеописаного будинку та визнати право власності за ОСОБА_2 на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 429 кв.м., для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду справи № 495/9910/22 ухвалено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.12.2024 по справі № 495/9910/22 рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2023 залишено без змін.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника заінтересованої особи щодо того, що предметом спору за вказаним позовом було визнання права власності на увесь будинок в цілому, а не на належні спадкодавцю ( ОСОБА_1 ) частини житлового будинку.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_3 , зареєстрованої 22.11.2007 державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В. за № 6553, про прийняття спадщини, зокрема житлового будинку під номером АДРЕСА_1 .

У контексті досліджуваного питання, суд звертає увагу, що за змістом ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 641/2666/19 (провадження № 61-12617св20) зазначено, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як і інших справ окремого провадження, зокрема, є таке: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір. За умови наявності спору про право питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У абз. 3 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.01.2023 року у справі № 198/99/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у справі, що розглядається, спору про право, що має вирішуватися у порядку позовного провадження, а отже заява Білгород-Дністровської міської ради про визнання спадщини відумерлою підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 293-294, 261, 335, 337, 338, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Білгород Дністровської міської ради, заінтересована особа, виконавчий комітет Білгород Дністровської міської ради, про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя