РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 січня 2026 м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Мушкета О.О.,

з участю секретаря судового засідання Тивонюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року в провадження Володимирського міського суду Волинської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що29.12.2020 між АТ Перший український міжнародний банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №901, на підставі якого відповідачу було видано кредит в сумі 17 500,00 грн. 30.12.2020 між сторонами було укладено кредитний договір №601 на підставі якого відповідачу було видано кредит в сумі 16 811,20 грн. Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитів та сплати процентів за користування ними, у зв`язку з чим станом на 07.05.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором №901 від 29.12.2020 в загальній сумі 32 879,75 грн., з яких: 15 587,95 грн.- заборгованість за кредитом, 17 291,80 грн.- заборгованість по процентам, 0 грн.- заборгованість за комісією та за кредитним договором №601 від 30.12.2020 у загальній сумі 3 530,96 грн., з яких: 1 512,44 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 1,16 грн.- заборгованість по процентам, 2 017,36 грн.- заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості відповідача за вищевказаними кредитними договорами станом на 07.05.2025 становить 36 410,71 грн.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 29.10.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі розгляд її постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, визначено строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду на направляв.

Ухвалою суду від 12.01.2026 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зст.62 9ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно дост.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами 29.12.2020 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 901, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 17 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 47,88% річних.

Вказаний кредитний договір є договором приєднання і складається із Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Паспорту споживчого кредиту та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідач ОСОБА_1 підписавши цю Заяву, погодився з усіма істотними умовами Договору, складовими частинами якого є умови договору банківського рахунку та кредитного договору, зокрема, прийняв на себе зобов`язання за кредитним договором.

За умовами кредитного Договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами зі сплатою процентів.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 901 від 29.12.2020 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за даним кредитним договором станом на 07.05.2025 становить 32 879,75 грн., з яких: 15 587,95 грн.- заборгованість за кредитом, 17 291,80 грн.- заборгованість по процентам, 0 грн.- заборгованість за комісією.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений письмовими документами і підписаний сторонами.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору від 29.12.2020 № 901 як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредит кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору від 29.12.2020 № 901, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредитів щомісячних платежів, вносив платежі в меншому розмірі та несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має права вимагати в судовому порядку.

Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується відповідними розрахунками, наданими позивачем, які суд вважає повними, чіткими, об`єктивними, вони узгоджуються з умовами кредитного договору, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами і бере за основу при ухваленні цього рішення.

При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

На підставі вищевикладеного, позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 29.12.2020 № 901 слід задовольнити повністю.

Разом з тим, що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 601 від 30.12.2020, на який в своїй позовній заяві посилається представник позивача Супрун Є.В., суд зазначає наступне.

Відповідно до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №901 від 29.12.2020, у розмірі 32 879,75 грн., заборгованість за кредитним договором № 601 від 30.12.2020, у розмірі 3 530,96 грн., а всього у розмірі 36 410,71 коп.

Проте позивачем до матеріалів справи не долучений кредитний договір № 601 від 30.12.2020 та паспорт споживчого кредиту до нього, на які посилається позивач в позовній заяві, тобто позовна заява не містить посилання на докази та засоби доказування, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

04.12.2025 за Вих. № 367/10301/25/11800/25 на електронну адресу позивача та по пошті судом було відправлено лист, в якому позивачу було роз`яснено, що в разі не вчинення відповідних дій по наданню підтверджуючих документів щодо кредитного договору № 601 від 30.12.2020, вказане може бути підставою для ухвалення судом рішення про недоведеність певгних обставин усправі у цій частині.

Вказаний лист був отриманий позивачем про що свідчать відповідні підтверджуючі документи, які містяться в матеріалах справи.

Станом на день розгляду судом вказаної справи жодної відповіді та документів від позивача на адресу суду не надходило.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У зв`язку із недоведеністю обставин, якими обґрунтовано позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 601 від 30.12.2020, суд відмовляє у його задоволенні в цій частині.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією. Отже, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2187,43 грн. судового збору.

Керуючись ст.15,16,526,530,610,611,625,627,629,633,634,638,1049,1050,1054 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4), заборгованість за кредитним договором №901 від 29.12.2020 у розмірі 32 879 (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) грн.. 75 коп.

В задоволенні решти позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 601 від 30.12.2020, у розмірі 3 530,96 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4), судовий збір у розмірі 2187 (дві тисячі сто вісімдесят сім) гривень 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Олександр МУШКЕТ