Справа № 308/912/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

23 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., ознайомившись із заявою Ґутіч ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа державного акта на право приватної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа державного акта на право приватної власності.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175 ЦПК України.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Дослідивши зміст поданої заяви та додані до неї документи, вважаю, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 1 ст.315 ЦПК України містить перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р.«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У заяві, серед іншого, повинні бути зазначені докази, що підтверджують факт та до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини (ст. 318 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Разом із тим, заява Ґутіч ОСОБА_3 подана з порушенням вказаних вимог, так як заявником до кола учасників розгляду заяви не залучено заінтересованих осіб.

Крім того, заявник стверджує, що встановлення даного факту необхідне для оформлення спадкових та інших юридично значущих прав і проведення державної реєстрації належної йому земельної ділянки.

При цьому, до заяви не долучено підтвердження, що заявник Ґутіч ОСОБА_3 звертався до відповідних органів щодо виправлення відповідних помилок у документах про які вона зазначає у заяві і їй було відмовлено у цьому.

Так, в Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в п. 3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Крім того, заявником не конкретизовано з метою яких саме юридично значущих прав є необхідність встановлення даного факту.

Поряд з цим, в порушення вимог ч. 3 ст. 175 КПК України, заява не містить відомостей про сторін справи, а саме: поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості заявнику відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У разі, якщо заявнику такі відомості не відомі, про це слід зазначити у заяві.

Також заява не містить відомостей, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість, долучені заявником до заяви копії документів не завірені належним чином та заява не містить відомостей про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст.185 ЦПК України та залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. ст.175,177,185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Ґутіч ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа державного акта на право приватної власності - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків заяви протягом трьох днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що вразі не усунення у визначений строк недоліків заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул