УХВАЛА

08 січня 2026 року

м. Київ

справа № 336/2787/23

провадження № 61-70ск26

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 24 червня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання незаконними акта про порушення та акта експертизи, визнання неправомірними дій щодо складення розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», в якому просив визнати акт експертизи лічильника газу незаконним, визнати акт про порушення незаконним, визнати дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо складення акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу неправомірними.

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя рішенням від 24 червня 2025 року, яке залишив без змін Запорізький апеляційний суд постановою від 12 листопада 2025 року, позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 22 лютого 2023 року № 357, ухвалене на підставі акта про порушення від 16 листопада 2022 року № SM000519.

В іншій частині позовні вимоги залишив без задоволення.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про недоведеність достатніми та допустимими доказами того, що споживачем послуг ОСОБА_1 було здійснено втручання у роботу ЗВТ або вчинені умисні дії з його пошкодження (зокрема, з утворення отвору у вихідному патрубку), а складений акт про порушення та протокол засідання комісії з розгляду актів взагалі не містять конкретної інформації щодо виявлених порушень, тож вони, у свою чергу, не могли бути підставою для прийняття вмотивованого рішення щодо перерахунку (донарахування) об`єму природного газу ОСОБА_1

02 січня 2026 року Швайковський А. А., який діє від імені АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», через систему «Електронний суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 24 червня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року у вказаній справі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку, яке обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову апеляційного суду отримано 01 грудня 2025 року.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Запорізького апеляційного суду прийнято 12 листопада 2025 року, повний текст якої складено 24 листопада 2025 року, надіслано судом 01 грудня 2025 року та забезпечено надання загального доступу 03 грудня 2025 року.

З урахуванням вказаних обставин заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такого, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Як підставу для касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року в справі № 314/259/18, від 17 листопада 2021 року в справі № 317/1864/19, від 08 лютого 2023 року в справі № 210/7480/21, від 20 вересня 2023 року в справі № 953/17713/19, від 26 березня 2024 року в справі № 334/5845/22, від 19 квітня 2024 року в справі № 314/932/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Спірні правовідносини у справі виникли щодо нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, здійсненого внаслідок викривлення показників ЗВТ.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктом 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила) передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно з підпунктом 4 пункту 9 розділу Х Кодексу ГРС оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право, зокрема, оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ.

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (підпункт 7 пункту 9 розділу Х Кодексу ГРС).

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до підпункту 3.1.3. пункту 3 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення № 619) лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі, зокрема, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника.

Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акта експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3 (далі - акт експертизи).

Згідно з підпунктом 3.3.3.4 Положення № 619 залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99.

У разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії спірні питання вирішуються у судовому порядку (пункт 3.4 Положення № 619).

До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ Кодексу ГРС належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручанняв роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (підпункт 1 пункту 1 розділу І Кодексу ГРС).

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, пошкодження пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Таким чином, для покладення на споживача відповідальності у вигляді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 509/2780/19, від 07 квітня 2021 року у справі № 509/2781/19, від 26 травня 2021 року у справі № 310/10313/18.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Відповідно до правового висновку, викладеного у змісті постанови Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18: «Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРС для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».

Враховуючи правове становище другої сторони, яка є споживачем, до Оператора ГРМ висувається вимоги діяти в належний, зрозумілий споживачу і якомога послідовний спосіб, з чітким та беззаперечним дотриманням всіх процедур. Коли порушення є настільки очевидними, що їх можна кваліфікувати як «явну помилку», враховуючи закріплений підпунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про ринок природного газу» принцип забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, вони можуть порушувати законність вчинення тих чи інших дій (зокрема, проведення експертизи) загалом. Ризик помилок Оператора ГРМ при недотриманні ним власних процедур має покладатися саме на Оператора ГРМ.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

13 листопада 2015 року в зазначеному домоволодіння було знято лічильник газу для проведення повірки, а 21 листопада 2015 року зазначений лічильник після повірки встановлено знов, що підтверджено відповідними актами.

16 листопада 2022 року працівник АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» демонтував лічильник МВ4Р-А № 15167 та встановив лічильник Mesura G4 № 00232129.

16 листопада 2022 року працівник АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (на бланку вказано АТ «Сумигаз») склав акт про порушення № SM000519, в якому зазначив про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

В зазначеному акті відсутній детальний опис виявленого порушення, а саме, не вказано, в чому саме полягало несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ або чому режим його роботи був визначений, як позаштатний, а також не вказано, які конкретно пошкодження ЗВТ були виявлені працівником відповідача.

Згідно акта експертизи лічильника газу № 0103 від 13 лютого 2023 року комісією АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за участі споживача проведено огляд лічильника газу MВ4P-А «Жовті води» № 15167, демонтованого 16 листопада 2022 року, в ході якого встановлено, що пломби розташовані відповідно до вказаного у протоколі, пломби не порушені, повірочне тавро на ЗВТ не порушене, лічильний механізм та корпус ЗВТ цілі, сторонніх предметів всередині ЗВТ немає, наявне порушення конструктивної цілісності вихідного патрубку ЗВТ - отвір.

22 лютого 2023 року комісією з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ розглянуто акт, в якому вказано про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами та позаштатний режим роботи ЗВТ.

При цьому в протоколі засідання комісії відсутнє зазначення та детальний опис виявлених порушень та не вказано, в чому саме полягає несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, вказано лише, що втручання здійснено прихованими заходами.

08 березня 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» направило ОСОБА_1 акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та рахунок на оплату природного газу на суму 284 839,00 грн з вимогою сплатити вказану суму протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення.

Лист НКРЕКП від 01 червня 2023 року на запит представника позивача інформації, яка б мала доказове значення у справі, не містить, в ньому міститься інформація щодо виявлених недоліків заповнення акта про порушення, відсутності повірки лічильника вчасно, перевищення строків призначення та проведення експертизи лічильника тощо.

Згідно з висновком експерта від 08 липня 2024 року слідів стороннього механічного впливу на зовнішніх та внутрішніх поверхнях верхньої та нижньої частин корпусу лічильника газу мембранного типу МВ4Р-А «Жовті води» № 15167, виявлено не було. Опломбування відлікового пристрою та його кріплення до корпусу лічильника не пошкоджене та не втратило своїх захисних властивостей. Слідів стороннього механічного впливу на відліковий пристрій лічильника газу не виявлено. Здійснити пошкодження або зміни в випускному каналі вихідного патрубку вимірювального механізму лічильника газу, відповідно до конструкції приладу обліку, способу його монтажу та пломбування до газопроводу неможливо без демонтажу лічильника, без пошкодження частин корпусу лічильника, без розбирання та вилучення вимірювального механізму з корпусу приладу обліку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_2 пояснив, що він досліджував лічильник газу, слідів розбирання лічильника на корпусі не було, між тим, розібрати лічильник так, щоб не залишились сліди, неможливо. У вихідному патрубку міститься отвір. Зробити такий отвір, не демонтувавши лічильник або не розібравши його, неможливо. На лічильнику була охоронна пломба, слідів її ушкодження не було.

З огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій щодо недоведеності обставин, які б підтверджували можливість та факт вчинення ОСОБА_1 дій, що спричинили пошкодження лічильника та його некоректну роботу. Наслідки втручання в роботу ЗВТ з боку споживача не підтверджені ані результатами експертизи, ані іншими доказами у справі. У свою чергу АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не навів способу втручання у ЗВТ, що виключає доведеність причетності споживача до пошкодження.

Відтак, з урахуванням висновку про спростування належними доказами факту несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, відсутні й підстави для покладання на ОСОБА_1 відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Доводи касаційної скарги в частині неврахування судами першої і апеляційної інстанцій правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року в справі № 314/259/18, від 17 листопада 2021 року в справі № 317/1864/19, від 08 лютого 2023 року в справі № 210/7480/21, від 20 вересня 2023 року в справі № 953/17713/19, від 26 березня 2024 року в справі № 334/5845/22, від 19 квітня 2024 року в справі № 314/932/23, на які посилається заявник у касаційній скарзі не можуть бути застосовані у справі, що переглядається, оскільки сформульовані за інших фактичних обставин.

Інші наведені в касаційній скарзі аргументи не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що суди порушили норми матеріального чи процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Підсумовуючи, Верховний Суд у цій справі дійшов переконання, що висновки судів ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, суди під час вирішення справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки правильне застосування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц вказано, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Пономарьов проти України» та ін.) повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Наведені норми закону та позиція Верховного Суду дають підстави для висновку про законність оскаржуваних судових рішень.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 24 червня 2025 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 24 червня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання незаконними акта про порушення та акта експертизи, визнання неправомірними дій щодо складення розрахунку.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров