Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/342/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Юрченка С.О.,

за участі:

секретаря Маламан Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника позивача - ОСОБА_2 (не з`явився),

відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (не з`явились),

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (відеоконференція),

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2025 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025, - визначено головуючого суддю Юрченка С.О.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

30 грудня 2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Юрченка С.О., яка обґрунтована тим, що 27 червня 2025 року ухвалою судді Юрченка С.О. було закрито кримінальне провадження по його обвинуваченню та обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Враховуючи викладене, вважає, що такі обставини можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність судді при розгляді цієї цивільної справи. В судді може бути наперед сформована думка на підставі попередньо досліджених та розглянутих письмових та усних доказів, що розглядалися у кримінальному провадженні за цими самими фактами. Посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 37 ЦПК України, відповідач ОСОБА_4 просив відвести суддю Юрченка С.О. від участі у розгляді цивільної справи № 374/342/25.

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 заяву про відвід головуючого судді Юрченка С.О. підтримав, наполягав на відводі.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явились, останній повідомив по телефону, що у зв`язку із складними погодними умовами вони не можуть прибути в засідання, просив проводити підготовче засідання без їхньої участі, проти заяви про відвід заперечив.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у підготовче засідання не з`явились з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, доводи заяви ОСОБА_4 про відвід судді, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Статтею 36 ЦПК України, встановлено чіткий перелік обставин, які можуть бути підставами для відводу судді, так суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 40 ЦПК України встановлений порядок вирішення заявленого відводу, згідної якої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Неодноразово розглядаючи питання забезпечення об`єктивності та неупередженості у процесуальній діяльності, ЄСПЛ сформулював правові позиції, які є релевантними і до спірних правовідносин. Зокрема, у рішенні від 9 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), з посиланням на свою усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49). Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству, і насамперед сторонам у процесі (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року за заявою № 4785/05).

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого З`їздом суддів України від 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain) Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Доводи у заяві про відвід зводяться до можливих сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді Юрченка С.О., оскільки суддя розглядав кримінальне провадження стосовно відповідача у справі ОСОБА_4 , що може викликати в сторін недовіру до судді, а також може тлумачитися як упереджене ставлення до однієї із сторін у справі.

Таким чином, ураховуючи наведене у взаємозв`язку із доводами заяви про відвід судді Юрченка С.О. у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність процесуальних підстав для задоволення заяви про відвід судді Юрченка С.О., з метою унеможливлення виникнення сумнівів у учасників справи в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду цієї справи, що є неприпустимим з точки зору закону.

З огляду на означене вище, виходячи з обставин, якими відповідач ОСОБА_4 обґрунтовує заяву про відвід, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді, а також з метою забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Юрченка С.О. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Ржищівського міського суду Київської області Юрченка Станіслава Олександровича, - задовольнити.

Відвести суддю Ржищівського міського суду Київської області Юрченка Станіслава Олександровича від участі в розгляді цивільної справи № 374/342/25 (провадження № 2/374/41/26) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Передати цивільну справу № 374/342/25 до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Юрченко