Справа №348/3108/25
Провадження № 2/348/372/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гундяка Т.Д.,

секретар судового засідання Дмитрук С.І.,

за участю представника відповідача: Голіней Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Коллект Центр» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 30.08.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір № 75135371.

Згідно п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2 договору про надання позики: сума позики становить 14 000,00 грн, процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою.

Відповідно до договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75135371.

Між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75135371.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №75135371 від 30.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47 688,21 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 14 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 33 432,00 грн, інфляційні збитки 224,00 грн, нараховані 3% річних - 32,21 грн.

Крім того, 27.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 100727440.

Згідно договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн. Відповідно до договору проценти за користування кредитом: 2 812,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Договором передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Згідно договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, визначеної договором.

Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» 10.02.2022 було укладено договір № 10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100727440.

Між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100727440.

Таким чином, позивача наділено правом вимоги до відповідача за договором №100727440.

Розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №75135371 від 30.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 47 688,21 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 14 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 33 432,00 грн; інфляційні збитки - 224.00 грн; нараховані 3% річних 32,21 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №100727440 від 27.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 69 217,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 13 500 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54 067,50 грн; заборгованість за комісіями 1 650 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в загальному розмірі 116 905,71 грн.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача позовні вимоги не визнає, вважає позов необґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення частково, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, які можуть стати в основу прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Зазначає, що з договору позики № 75135371 вбачається, що сторони погодили надати кредит на умовах зазначених у договорі, а саме в сумі 14000,00 грн та терміном кредиту 30 днів, процентна ставка 1.99 %. З кредитного договору № 100727440 від 27.10.2020 вбачається що сторони погодили надати кредит на умовах зазначених у договорі, а саме в сумі 15 000,00 грн та терміном кредиту 15 днів, процентна ставка 1,25 %. Комісія за надання кредиту 1650,00 грн, проценти за користування кредитом 2 812,50 грн. Таким чином, якщо кредит був виданий саме на умовах вказаних у договорі, то вбачається що з відповідачкою був погоджений термін кредиту саме 30 днів та відповідно 15 днів, а отже нарахування процентів за користування кредитом могли мати місце тільки у вказаний період, що відповідно становить 14 000,00 * 1,99% *30 днів = 8358.00 грн та 15000,00*1,25*15= 2 812,50 грн. Проте стороною позивача нараховано відсотки за користування кредитом до 16.12.2021. Враховуючи наведене, первісний кредитор не мав права відступити право вимоги другому кредитору якої фактично не було. Проте первісні кредитори відступили право вимоги за кредитними договорами в сумі, яка не відповідала умовам договору та значно вищою від фактичної суми погодженої у договорі.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач виходив з того, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги до відповідача перейшло до позивача. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Позивач посилається на те, що до підписання договору, відповідачка була ознайомлена із Умовами отримання фінансових кредиті в ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», що розміщені на сайті кредитної установи та до яких приєдналась підписавши договiр. Однак, як вбачається із матеріалів справи первинний кредитор не ознайомив відповідача із Умовами отримання фінансових кредитів, такого документу із підписом відповідача в матеріалах справи не має, а тому позивач не вправі посилатися на вказаний документ, як на частину кредитного договору укладеного між сторонами шляхом підписання кредитного договору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору та відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Первинний кредитор не ознайомив відповідача під розпис із Умовами отримання фінансових кредитів, що свідчить про умисне нехтування позивачем Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України « Про захист прав споживачів».

Договорами встановлено максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом) 30 календарних днів та відповідно 15 календарних днів, максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,99% та відповідно 1,25 % за другим договором. Проценти за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. Кредит за спірним договором надано на строк, зазначений у договорі. Матеріали справи не містять будь-яких даних щодо продовження строку користування поточним кредитом (траншем) та вчинення позичальником дій, для продовження такого строку.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договорами позики така заборгованість нарахована понад строки вказані в договорі. Будь-які відомості про сплату процентів за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати пені (в разі наявної простроченої заборгованості та вимоги товариства про її сплату) після спливу визначеного сторонами 30-ти денного строку користування, розрахунок не містить. Таким чином, нараховані проценти за дні які перевищують 30 та відповідно 15 днів прострочення є процентами за понадстрокове користування кредитом. При цьому, сторони у жодному документі не обумовили ставку нарахування таких процентів, яка застосована кредиторами для їх нарахування. Позов не містить обґрунтування щодо нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України та вимог про їх стягнення з відповідача позивач не заявляв. Отже, з позичальника на користь позивача підлягають стягненню проценти за договором про надання позики, в межах обумовленого сторонами строку користування позикою. Таким чином, можна дійти висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за: договором позики № 75135371 в сумі 14 000,00 грн за тілом кредиту та 8 358,00 грн відсотків за користування кредитом, за кредитним договором № 100727440 в сумі 15 000,00 грн за тілом кредиту та 2 812,50 грн відсотків.

Також вказала, що в матеріалах справи відсутня квитанція про оплату послуг адвоката, яка б підтвердила дійсність понесення позивачем витрат на правничу допомогу, вважає, що витрати а правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн не обґрунтовані та не відповідають складності справи.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання.

Також вказує, 30.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір № 75135371. Відповідно до п. 2 договору сума позики 14 000,00 грн. Строк позики 30 днів. Знижена процентна ставка 0,80%, базова процентна ставка 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день становить 2,70%. Відповідно до п. 4 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та погашення, на залишок позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією. Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. 5 договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті кредитодавця та були долучені до матеріалів справи. До матеріалів справи додано Правила в редакції від 12.08.2021. Доказів того, що на дату укладення договору Первісним кредитором було прийнято Правила в новій редакції матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Відповідно до п. 6.9 Правил позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики )її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики.

У розділі 7 Правил визначено порядок продовження строку користування позикою. Відповідно до п. 7.11 Правил якщо позичальник під час внесення платежу не бажає оформлювати пролонгацію, позичальник зобов`язаний повідомити про це товариство протягом 24 годин з моменту внесення платежу. Із вищезазначеного слідує, що умовами договору та Правилами передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами 30-денного (пільгового) строку користування позикою. Отже, продовження строку кредитування та автопролонгація договору передбачені розділом 7 Правил. З розрахунку заборгованості вбачається, що строк кредитування було автоматично продовжено у зв`язку із наявною заборгованістю. Доказів того, що Відповідач повідомляв кредитора про небажання продовжувати строк кредитування згідно з п. 7.11 Правил, матеріали справи не містять.

Між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 27.10.2021 укладено договір № 100727440 (далі Договір). Відповідно до п. 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору. Відповідно до п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програмлояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Відповідно до п. 2.3.1.1 Договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.3.2 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України, і яка(і) полягає(ють) у наступному: а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору.

Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач продовжував строк кредитування на підставі п. 2.3.2 а) договору шляхом сплати відповідних сум, а також, що строк кредитування автоматично продовжувався у зв`язку із наявною заборгованістю на підставі п. 2.3.2 б) договору.

Також представник позивача звертає увагу, що умови договору про автоматичну пролонгацію строку кредитування жодним чином не завдає шкоди позичальнику, оскільки поряд із обов`язком сплачувати відсотки в період автоматичного продовження строку кредитування, позичальник набуває і право правомірно користуватись кредитом та правомірно не повертати його протягом такого строку.

Отже, з умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням. Відповідачем було укладено кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання договору, відповідач усвідомлювала всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків.

Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених кредитором розрахунків. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.

На момент укладення кредитного договору відповідач не зверталася до кредитора із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, що свідчить про прийняття та згоду зі всіма умовами такого договору, в тому числі із спірними умовами про продовження строку кредитування.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. При цьому, сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника товариства.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши представника відповідача, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем 30.08.2021 було укладено договір позики №75135371 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1.).

У п. 2 договору визначені параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: сума позики 14 000,00 грн (п.п. 2.1.), строк позики (строк договору) 30 днів (п.п. 2.2.), процентна ставка (базова) / день 1,99 % (фіксована), дата надання позики 30.08.2021, дата повернення позики (останній день) 29.09.2021, знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) 0,80%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) 2,70 %, пеня %/день (не застосовується в період карантину) 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1 253,68%, орієнтовна загальна вартість позики 17 343,20 грн.

Відповідно до п. 3. договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 4 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення.

Відповідно до п. 5.2 договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету (надалі правила), розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Відповідно до п. 9. договору позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору, позичальник повідомляє позикодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку, передбаченого для відмови від договору. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику, одержану згідно договору, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, що встановлена п. 2 договору.

Згідно п. 15. договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном.

Якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» (п. 16.).

Якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування (п. 17).

Договір позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора JEKpII8484vT та позичальником вказано рахунок № НОМЕР_1 .

У додатку №1 до договору позики викладено таблицю обчислення загальної вартості позики, відповідно до якої, зокрема, за період 30 днів користування позикою проценти становлять 3 343,20 грн, сума кредиту за договором 10 500 грн, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 17 343,20 грн.

Позивачем долучено до позовної заяви правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція), які не підписані позичальником.

Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Згідно п. 6.9. правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики )її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики.

Довідкою №КД-000083898/ТНПП від 11.11.2025 ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» здійснено переказ на суму 14 000 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 , дата 30.08.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором позики № 75135371 така станом на 27.01.2022 становить 47 432,00 грн, з яких: 14 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 33 432,00 грн - заборгованість за процентами.

ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» проценти нараховано за період з 30.08.2021 по 28.09.2021 в розмірі 111,44 грн (0,796%) в день, 30.09.2021 в розмірі 5 293,40 грн (167,16 грн за період з 30.08.2021 по 28.09.2021 та 278,60 грн за 30.09.2021), з 01.10.2021 по 28.12.2021 в розмірі 278,60 грн (1,99%) в день.

Між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» 27.01.2022 було укладено договір факторингу №27/01/2022 відповідно до якого первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договором про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками.

Актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого з урахуванням умов договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до Реєстру боржників №1 до договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 клієнт відступає факторові право вимоги заборгованості ОСОБА_1 у сумі 47 432,00 грн, з яких: 14 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 33 432,00 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість станом на 10.01.2023 становить 47 688,21 грн, з яких: 14 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 33 432,00 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 32,21 грн. 3 % річних нараховано з 27.01.2022 по 23.02.2022, інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 224,00 грн (нараховано за період 02.2022).

Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Колект центр» 10.01.2023 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023/01 відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 загальна заборгованість становить 47 688,21 грн, з яких: 14 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 33 432,00 грн - заборгованість за відсотками, 256,21 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.

Між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 27.10.2021 було укладено договір про споживчий кредит № 100727440, згідно умов якого товариство зобов`язувалось надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 15 000 грн (п. 1.2.); строком на 15 днів з 27.10.2021 (строк кредитування) (п. 1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 11.11.2021 (п. 1.4.).

Згідно п. 1.5. договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4 462,50 грн в грошовому виразі та 56 430,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 19 462,50 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Комісія за надання кредиту: 1 650 грн, яка нараховується за ставкою 11 % від суми кредиту одноразово (п.п. 1.5.1.); проценти за користування кредитом: 2 812,50 грн, (нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) (п. 1.5.2.); стандартна базова процентна ставка 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.).

Відповідно до п. 1.1. договору про кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 2.2.2. договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

Згідно п. 2.2.3. договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2. договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Відповідно до п. 2.3.1.1. договору (пролонгація на пільгових умовах) позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством, що розміщені на веб-сайті товариства, що є невід`ємною частиною договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплати ти комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на яких продовжено строк кредитування нараховується за ставкою визначеною п.1.5.2 договору.

Згідно з п. 2.3.1.2. договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах (базових) перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації та стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Відповідно до п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «Мілоан», одноразовий ідентифікатор F57569, дата відправки ідентифікатора позичальнику 27.10.2021. номер телефону на який було відправлено ідентифікатор .

Відповідно до графіку платежів за договором №100727440 від 27.10.2021 сума кредиту за договором 15 000,00 грн, проценти за користування кредитом 2 812,50 грн, комісія за надання кредиту 1 650 грн,реальна річна процентна ставка 56 430,00%, загальна вартість кредиту 19 462,50 грн.

Додатком № 2 до договору є паспорт споживчого кредиту № 100727440.

Відповідно до анкети-заяви на кредит №100727440: сума кредиту 15 000 грн, строк кредиту 15 днів, дата повернення кредиту 11.11.2021, сума до повернення 19 462,50 грн, комісія за надання кредиту 1 650 грн, нараховується одноразово за ставкою 11 % від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 2 812,50 грн, нараховується за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Позивачем було долучено правила надання фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» (в редакції від 13.07.2021), які не підписані відповідачем.

Згідно квитанції LiqPay платник ТОВ «Мілоан», сума 15 000 грн, дата проведення платежу: 27.10.2021, призначення платежу: кошти згідно договору 100727440, номер карти НОМЕР_2 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від № 100727440 від 27.10.2021 ТОВ «Мілоан» за період з 28.10.2021 по 25.01.2022 заборгованість відповідача становить 59 767,50 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 13 500 грн, сума заборгованості за процентами 44 617,50 грн, сума заборгованості по комісії за надання кредиту 1 650 грн. Проценти нараховано за період з 28.10.2021 по 07.11.2021 з розрахунку тіла кредиту 15 000 грн по 187,50 грн (1,25%) в день, 08.11.2021 нараховано 187,50 грн та за період з 09.11.2021 по 26.11.2021 з розрахунку тіла кредиту 13 500 грн по 168,75 грн (1,25%) в день, з 27.11.2021 по 25.01.2022 з розрахунку тіла кредиту 13 500 грн по 675,00 грн (5%) в день.

Згідно розрахунку заборгованості відповідача за договором № 100727440 нею 08.11.2021 сплачено 1 500 грн комісії за пролонгацію, 1 500 грн тіла кредиту та 1 170 грн процентів по кредиту.

Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» 10.02.2022 укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до якого первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договором про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками.

Актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №26-10-02/2022-50 від 10.02.2022 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого з урахуванням умов договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10-02/2022-50 від 10.02.2022 та витягу з реєстру боржників до договору факторингу №10-02/2022-50 від 10.02.2022 клієнт відступає факторові право вимоги заборгованості ОСОБА_1 у сумі 59 767,50 грн, з яких: 13 500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 44 617,50 грн - заборгованість за процентами; заборгованість по комісії 1 650 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість станом на 10.01.2023 по основній сумі кредиту 13 500 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 44 617,50 грн, нараховані проценти за кредитним договором (за період з 10.02.2022 по 23.02.2022 14 днів) 9 450 грн; заборгованість по комісії 1 650 грн, загальна сума 69 217,50 грн; процентна ставка 5 %.

Між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем 10.01.2023 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників.

Відповідно до тому № 1 реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 загальна заборгованість ОСОБА_1 69 217,50 грн, з яких: 13 500 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 54 067,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами; 1 650 грн - заборгованість по комісії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2, 4 ст. 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Згідно ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами вказаних договорів було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, який оформлений ними в електронній формі з використанням електронних підписів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.

Відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 правовідносини виникли внаслідок укладення договору позики та кредитного договору.

На підставі відповідних договорів до позивача перейшло право вимоги ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан» до ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що відповідач, отримавши кошти за договором позики та споживчого кредиту, вчасно їх не повернула, порушила графік платежів і позивач, до якого перейшло право вимоги до відповідача, має право вимагати повернення коштів позики та кредиту, що залишилися, та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила наступні висновки.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (пункт 91 постанови).

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови).

Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови).

У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови).

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (пункт 108 постанови).

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором позики № 75135371 від 30.08.2021 така станом на 27.01.2022 становить 47 432,00 грн, з яких: 14 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 33 432,00 грн - заборгованість за процентами. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» проценти нараховано за період з 30.08.2021 по 28.09.2021 в розмірі 111,44 грн (0,796%) в день за 30 днів в межах погодженого сторонами строку кредитування за зниженою ставкою за умовами програми лояльності, однак в подальшому у зв`язку з непогашенням заборгованості 30.09.2021 такі перераховано за ставкою 1,99% в день. Заборгованість за такими процентами становить 8 358,00 грн (14 000,00 * 1,99% *30 днів)

За період з 30.09.2021 по 28.12.2021 (90 днів) проценти нараховано в розмірі 278,60 грн (1,99%) в день, що становить 25 074 грн, за період понад встановлений договором строк кредитування відповідно до умов п. 17 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.

У постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Керуючись принципом справедливості, діючи на збереження розумного балансу інтересів учасників правовідносин, суд вважає за необхідне зменшити суму компенсаційних нарахувань, виконаних ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 75135371 від 30.08.2021, нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 30.09.2021 по 28.12.2021, яка підлягає стягненню з 25 074,00 грн до 6 000,00 грн.

Таким чином, заборгованість за процентами, що підлягає стягненню за договором позики № 75135371 від 30.08.2021, становить 14 358 грн (6000+8358).

Позивач посилався на стягнення процентів відповідно до ст. 625 ЦК України, в обумовленому сторонами розмірі, та такі визначені умовами договору, тому не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що з позичальника на користь позивача підлягають стягненню проценти за договором про надання позики, в межах обумовленого сторонами строку користування позикою.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від № 100727440 від 27.10.2021 ТОВ «Мілоан» за період з 28.10.2021 по 25.01.2022 заборгованість відповідача становить 59 767,50 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 13 500 грн, сума заборгованості за процентами 44 617,50 грн, сума заборгованості по комісії за надання кредиту 1 650 грн. Проценти нараховано за період з 28.10.2021 по 07.11.2021 з розрахунку тіла кредиту 15 000 грн по 187,50 грн (1,25%) в деньвідповідно п. 1.5.2. договору, 08.11.2021 нараховано 187,50 грн відповідно п. 1.5.2. договору та за період з 09.11.2021 по 26.11.2021 з розрахунку тіла кредиту 13 500 грн по 168,75 грн (1,25%) в деньвідповідно п. 1.5.2., п. 2.3.1.1. договору, з 27.11.2021 по 25.01.2022 з розрахунку тіла кредиту 13 500 грн по 675,00 грн (5%) в деньвідповідно до умов п. 1.6., п. 2.3.1.2 договору і у розмірі, обумовленому сторонами договору, з урахуванням пролонгацій на пільгових умовах та стандартних умовах в межах строку кредитування (90 днів), а також сплачених відповідачем 08.11.2021 коштів в сумі 1 500 грн комісії за пролонгацію, 1 500 грн тіла кредиту та 1 170 грн процентів по кредиту.

Оскільки позичальником виконано умови договору та 08.11.2021 сплачено комісію за пролонгаціюна пільгових умовах, а також вона продовжила користування кредитними коштами, не заслуговують на увагу позивання представника відповідача, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо продовження строку користування поточним кредитом (траншем) та вчинення позичальником дій, для продовження такого строку.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість станом на 10.01.2023 по основній сумі кредиту 13 500 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 44 617,50 грн, нараховані проценти за кредитним договором (за період з 10.02.2022 по 23.02.2022 14 днів) 9 450 грн; заборгованість по комісії 1 650 грн, загальна сума 69 217,50 грн; процентна ставка 5 %.

Відповідно до цього розрахунку заборгованості, ТОВ «Вердикт Капітал» нараховано за період з 10.02.2022 по 23.02.2022 (14 днів) проценти за договором про споживчий кредит № 100727440 від 27.10.2021 в сумі 9 450 грн відповідно до п. 4.2. договору за період прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору - 5 % в день, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.

Не суперечить вимогам ст. 512, 514 ЦК України, а також положенням укладеного договору факторингу право нового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал» здійснити нарахування процентів в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України внаслідок прострочення боржником виконання зобов`язання.

Керуючись принципом справедливості, діючи на збереження розумного балансу інтересів учасників, суд вважає необхідним зменшити суму компенсаційних нарахувань, виконаних ТОВ «Вердикт Капітал» за договором про споживчий кредит №100727440 від 27.10.2021 згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 10.02.2022 по 23.02.2022 (14 днів), з 9 450 грн до 1 000 грн.

Таким чином, заборгованість за процентами, що підлягає стягненню за договором № 100727440 від 27.10.2021, становить 45 617,50 грн (44617,50+1000).

Відповідач, отримавши кошти за кредитним договором, вчасно їх не повернула і позивач має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

При укладенні договорів сторони визначили розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом, і на такі умови погодилася відповідач. Натомість відповідач від договорів не відмовилася у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування».

Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право вимоги до відповідача, частково заборгованості: за укладеним з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» договором позики № 75135371 від 30.08.2021 в розмірі 28 614,21 грн, з яких: 14 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 358 грн заборгованість за процентами, 32,21 грн - 3 % річних, 224,00 грн - інфляційні збитки за користування грошовими коштами; за укладеним з ТОВ «Мілоан» договором про споживчий кредит № 100727440 від 27.10.2021 в розмірі 60 767,50 грн, з яких: 13 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 45 617,50 грн - заборгованість за процентами, 1 650 грн - заборгованість по комісії.

В задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, суд може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу подано копії: договору про надання правничої допомоги № 01-07/2024 з додатком, укладеного 01.07.2024 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявки про надання юридичної допомоги № 3448 від 01.10.2025, витягу з акта прийому-передачі наданих послуг від 31.10.2025 № 15 про надання правничої допомоги

З витягу з акта прийому-передачі наданих послуг від 31.10.2025 № 15 про надання правничої допомоги вбачається, що надано наступні послуги: надання усної консультації - 4 000,00 грн, 2 год.; підготовка пропозицій - 6 000,00 грн, 3 год.; складання позовної заяви 15 000,00 грн, 5 год, всього 25 000 грн.

Суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд враховує відсутність заперечення відповідача чи його клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, і чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат.

Враховуючи категорію справи та те, що предмет спору в цій справі не є складним, характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не займали значних витрат часу на їх виготовлення, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 25 000,00 грн є завищеним та необґрунтованим, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

З огляду на складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, які частково в сумі 2 293,68 грн пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Також при зверненні до суду позивач сплатив 2 422,40 грн судового збору, які згідно виписки зараховані до спеціального державного бюджету України.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 882,07 грн.

Керуючись ст. 4, 19, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 279 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договорами позики та про споживчий кредит в загальному розмірі 89 381,71 (вісімдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят одна грн 71 коп.) грн, а саме: за договором позики № 75135371 від 30.08.2021 в розмірі 28 614,21 грн, з яких: 14 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 358 грн заборгованість за процентами, 32,21 грн - 3 % річних, 224,00 грн - інфляційні збитки за користування грошовими коштами; за договором про споживчий кредит № 100727440 від 27.10.2021 в розмірі 60 767,50 грн, з яких: 13 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 45 617,50 грн - заборгованість за процентами, 1 650 грн - заборгованість по комісії.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» сплачений судовий збір в сумі 1 882,07 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 293,68 грн

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гундяк Т.Д.

Повний текст рішення складено 23.01.2026.