Справа № 473/3242/25
УХВАЛА

іменем України

"07" січня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 листопада 2025 року по цивільній справі №473/3242/25 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 07 квітня 2021 року банк уклав з відповідачем кредитний договір б/н, відповідно до якого надав останньому на споживчі потреби кредит шляхом видачі кредитної картки з встановленою відновлювальною кредитною лінією та встановленням кредитного ліміту зі строком користування коштами протягом 12 місяців (з можливістю пролонгації цього строку) у розмірі до 50 000 грн (який в подальшому було збільшено до 58 000 грн), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (5 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно; у разі прострочення повернення кредиту 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 42 % річних.

У разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту позичальник зобов`язався сплачувати проценти в подвійному розмірі.

У разі непогашення заборгованості протягом 180 днів з моменту порушення зобов`язань за кредитним договором, починаючи зі 181 дня (з 32 дня з дня направлення банком відповідного повідомлення клієнту) позичальник зобов`язався сплачувати проценти на умовах, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, у розмірі 60 % річних.

Проте позичальник умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 19 травня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 72 415,60 грн, в тому числі:

- заборгованість за кредитом 56 915,57 грн;

- заборгованість за простроченими процентами 15 500,03 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 05 листопада 2025 року вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю.

03 грудня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, мотивуючи заяву тим, що розгляд справи відбувався без його належного повідомлення та участі. Також вказував на те, що матеріали справи не містять доказів отримання ним кредиту та невиконання позичальником умов кредитного договору, детального розрахунку заборгованості за кредитним договором, інших доказів, які б деталізували складові кредитної заборгованості, а також доказів набуття позивачем права вимоги за кредитним договором (переходу права вимоги). Вважав, що позивач не має права стягувати з нього будь-яких складових заборгованості за кредитним договором, окрім заборгованості за кредитом (тілом кредиту). Крім цього, посилався на відсутність підстав нарахування йому комісії за обслуговування кредиту, вказуючи на нікчемність цієї умови договору.

Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення призначено до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (ст. 286 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 1 ст. 287 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, закон встановлює дві обставини, що в своїй сукупності є підставами для скасування судом заочного рішення, а саме:

- відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 був двічі належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи за місцем його зареєстрованого проживання, факт вручення відповідачу судових повісток підтверджується матеріалами справи (а.с. 83, 85), однак в судові засідання не з`являвся та не надав відзиву на позовну заяву.

Також відповідач не зазначив жодних обставин щодо наявності поважних причин його неявки в судове засідання для розгляду справи та/або неподання відзиву на позовну заяву, на надав відповідних доказів.

Що стосується тверджень відповідача про те, що матеріали справи не містять доказів отримання ним кредиту та невиконання позичальником умов кредитного договору, детального розрахунку заборгованості за кредитним договором, інших доказів, які б деталізували складові кредитної заборгованості, то в цій частині вказані доводи повністю спростовуються наданими позивачем доказами, яким суд надав оцінку під час розгляду справи.

Твердження ОСОБА_1 про те, що позивач не має права стягувати з нього будь-яких складових заборгованості за кредитним договором, окрім заборгованості за кредитом (тілом кредиту), ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень закону.

Посилання відповідача на те, що матеріали справи не містять доказів набуття позивачем права вимоги за кредитним договором (переходу права вимоги) суд відхиляє, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» є первинним кредитором (кредитодавцем) у правовідносинах між сторонами, а доводи останнього про відсутність підстав нарахування йому комісії за обслуговування кредиту є безпідставними, оскільки будь-яких вимог щодо стягнення з відповідача комісій банк не заявляв, вказані вимоги не були предметом судового розгляду.

Таким чином, заява не вказує на наявність передбачених законом підстав в їх сукупності для перегляду заочного рішення, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 287-288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 листопада 2025 року по цивільній справі №473/3242/25 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розяснити учасникам справи, що відповідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В.Вуїв