Справа № 676/1301/26
Номер провадження 6/676/42/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний Хмельницької області суд в складі:

головуючого судді Гладій Л.М.,

секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні в залі суду в м. Кам`янець-Подільському подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Уляни Босюк про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернулася до суду із поданням, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України у зв`язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду.

Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 79500495, боржником за яким є ОСОБА_1 , щодо виконання виконавчого листа № 560/11471/25 від 02.09.2025 року про стягнення коштів в сумі 405 007,19 грн.

Боржник ухиляється від виконання рішення суду, у зв`язку з чим державний виконавець просить обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за рішеннями суду.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 79500495, боржником за яким є ОСОБА_1 , щодо виконання виконавчого листа № 560/11471/25 від 02.09.2025 року про стягнення коштів в сумі 405 007,19 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який згідно матеріалів.

Реєстраційний номер виконавчого провадження: 79500495 виконавчого провадження є громадянином Україна.

Рішення станом на день розгляду подання боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, майно, належне ОСОБА_1 на праві власності, відсутнє.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником майна не виявлено.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України, отриманої на запит державного виконавця, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно інформації щодо виявлення рахунків боржника, встановлено, що за ОСОБА_1 наявні розрахункові рахунки в АТ «СЕНС БАНК» та АТ «Акцент банк».

05.11.2026 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. На рахунках боржника відсутні кошти для повного чи часткового виконання рішення суду.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України на запит державного виконавця встановлено, що ОСОБА_1 пенсії та інших доходів не отримує.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 08.11.2025, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 31.08.2021 року.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що 08.11.2025 боржник ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , перетинав державний кордон України у напрямку "виїзд".

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу ч. 5 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.7. абз.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, а також роз`яснень судів вищої інстанції, зокрема роз`яснень ВСУ, викладених у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», можна зробити висновок, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Верховний Суд України в Аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України № 118/0/54-12 від 19 грудня 2012 року зазначив, «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Згідно до роз`яснень Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 року № 25-32/463, наявність зобов`язань, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб та інтересів держави.

Дослідивши надані державним виконавцем документи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки суду надано належні та допустимі докази, в порядку ст.ст.77, 78 ЦПК України, на підтвердження того що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, зокрема, до подання надано підтвердження того, що боржнику надсилалась рекомендованим листом постанова про відкриття виконавчого провадження.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи судом вбачається, що державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, зроблено запити для перевірки майнового стану боржника, наявності відкритих рахунків, рухомого або нерухомого майна, заробітної плати, пенсійних внесків, наявності закордонного паспорту та відомостей про виїзд за кордон.

Зокрема виконавцем було встановлено, що боржник, маючи непогашене грошове зобов`язання, виїхав за меді України 08.11.2025 року і станом на даний час не повернувся, що суд розцінює як ухилення від виконання судового рішення.

Таким чином, суд погоджується, що державним виконавцем здійснені усі можливі та необхідні дії, спрямовані на виконання судового рішення, проте виконання рішення унеможливлюється внаслідок ігнорування боржником законних вимог державного виконавця та вчинення дій (бездіяльності), які спрямовані на ухилення від виконання рішення, тому подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Встановити боржнику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон України, без вилучення паспортного документа, до виконання ним зобов`язань, покладених на нього по виконавчому провадженню № 79500495, а саме до сплати заборгованості за виконавчим листом № 560/11471/25, виданим 02.09.2025 року, про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Військовій академії м. Одеса, в сумі 405 007,19 грн.

Виконання тимчасового обмеження доручити Державній прикордонній службі України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гладій