Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

24 лютого 2026 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року через підсистему «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (далі ТОВ «ІННОВА-НОВА») звернулося до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 27 грудня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (далі ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»), яке змінило назву на ТОВ «ІННОВА-НОВА», та відповідачем було укладено договір надання грошових коштів у позику № , за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 6500,00 грн строком кредитування на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1 % на день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів, та в розмірі 0,87 % на день, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня і до закінчення строку дії договору.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість в сумі 24082,10 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 6064,35 грн, заборгованість за відсотками 5017,75 грн та 13000,00 грн заборгованості за пенею.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2025 року цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було передано за підсудністю на розгляд до Романівського районного суду Житомирської області.

09 лютого 2026 року Романівським районним судом Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ухвалено рішення, яким позов ТОВ «ІННОВА-НОВА» задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» 11082,10 грн заборгованості за кредитним договором та 1114,79 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

18 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» представником ТОВ «ІННОВА-НОВА» - адвокатом Андрущенком М.В. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2300,00 грн.

У частині першій статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Питання про судові витрати, понесені ТОВ «ІННОВА-НОВА» на правничу допомогу в Романівському районному суді Житомирської області, судом у рішенні від 09 лютого 2026 року не вирішувалось, відповідної вимоги у позовній заяві ТОВ «ІННОВА-НОВА» не заявляло.

Водночас, у позовній заяві ТОВ «ІННОВА-НОВА» зазначено, що позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн, документальне підтвердження понесення таких судових витрат буде направлено до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, що не перевищує 5 днів з моменту винесення судом рішення у справі.

Перевіривши доводи заяви представника ТОВ «ІННОВА-НОВА» - адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про залишення її без розгляду з огляду на таке.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сторона у справі зобов`язана надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першою і другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З огляду на наведені норми права підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У суду відсутні повноваження для поновлення такого строку з власної ініціативи.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області у даній справі ухвалено 09 лютого 2026 року та було доставлено в електронний кабінет ТОВ «ІННОВА-НОВА» та представника ТОВ «ІННОВА-НОВА» - адвоката Андрущенка М.В. 15 лютого 2026 року. Ураховуючи норми частини восьмої статті 141 та частини третьої статті 124 ЦПК України, останнім днем подання заяви про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами є 16 лютого 2026 року. Заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду через підсистему «Електронний суд» 18 лютого 2026 року, тобто з пропуском установленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України строку, і питання про поновлення цього строку заявник не порушує.

Попри те, що заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу подана з порушенням п`ятиденного строку на подання такої заяви, заявник не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Факт отримання заявником рішення Романівського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2026 року 15 лютого 2026 року не впливає на перебіг процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, є підстави для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі неподання доказів на підтвердження витрат, які понесла сторона у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення така заява залишається без розгляду, якщо відсутнє клопотання заявника про поновлення цього строку або суд визнає причини пропуску процесуального строку неповажними.

Враховуючи, що із заявою про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення до суду заявник не звертався, то суд позбавлений права поновлювати такий строк з власної ініціативи.

Таким чином суд вважає, що наявні підстави для залишення заяви представника ТОВ «ІННОВА-НОВА» - адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі без розгляду, що відповідає положенням статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 137, 141, 246, 258, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.В. Ковальчук