Справа № 577/3751/25
Провадження № 6/577/3/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2026 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду про розстрочення виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2025 року по цивільній справі № 577/3751/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди рівними частинами щомісячно, протягом 12 місяців. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.2025 року рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 108 760 грн. 35 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 10 000 грн.00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1 211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, а загалом 119 971 грн. 55 коп. Вказана сума для нього є дуже значною, яку він не може сплатити одразу, оскільки через різке погіршення стану здоров`я у зв`язку з наявними захворюваннями, вимушений був припинити свою діяльність фізичної особи-підприємця і на даний час не працює, він також періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, повинен кожного дня приймати ліки, що потребує постійних додаткових витрат. Крім того, він ще має кредитні зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк».

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви заперечує, вказавши, що його дружина ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи внаслідок онкологічного захворювання ІУ стадії, ним було взято кредити в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний Ощадний Банк України», крім того, він також має захворювання серця та спини, а тому просить відмовити в задоволенні заяви про розстрочення боргу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2025 року, ухваленим в цивільній справі № 577/3751/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 108 760 грн. 35 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 10 000 грн.00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1 211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, а загалом 119 971 грн. 55 коп. Рішення суду набрало законної сили.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Ч. 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч.5 ст. 435 ЦПК України)

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм ЦПК і ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Виконання судового рішення у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Розстрочення рішення суду може бути застосована судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строки і порядок, передбачений чинним законодавством.

Ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Узагальнюючи підстави наведені заявником у своїй заяві про розстрочення виконання рішення суду, вбачається, що вони ґрунтуються на наявності скрутного матеріального становища заявника.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відстрочення/розстрочення виконання рішення; наявність підстави для розстрочення має бути доведена боржником. Строки такого розстрочення мають знаходитись у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання відстрочення/розстрочення для повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

При прийнятті рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 2-1230/11/ провадження № 61-33465 св18, відповідно до якої системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вказаних обставин судом не встановлено, а приведені в заяві обставини не є винятковими, тобто такими, що відповідно до закону ускладнюють виконання рішення.

Незадовільний майновий стан не є підставою для розстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого порядку його виконання.

Заявником (боржником) не доведено, що в разі задоволення чи часткового задоволення заяви він зможе добровільно виконати судове рішення, адже відсутні дані які б об`єктивно свідчили про розмір доходу та матеріальний стан заявника та з яких можливо дійти висновку, що запропонований заявником період розстрочення і суми виплат дійсно знаходяться в межах його доходів.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для розстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви щодо розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. 353, 435 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2025 року по цивільній справі № 577/3751/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяТ. А. Буток