Справа № 473/3209/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Івочки Л.П.,

розглянув у спрощеному провадженні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - АТ «Миколаївобленерго») звернулось до суду з цим позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з нього на свою користь 35827,24 грн завданої матеріальної шкоди.

Позов мотивує тим, що 16 лютого 2025 року о 10:22 годині в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області по вул. Отамана Григор`єва, 153, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, допустив занос та здійснив наїзд на електроопору № 14, внаслідок чого опора та транспортний засіб зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України. Окрім цього, ОСОБА_1 залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР України.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2025 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди електрична опора № 14 Л-1 на повітряній лінії мереж, що входить до основних засобів «ПЛ-0,4 кВ ТП-270062 с. Бузьке, вул. Отамана Григор`єва» та обліковується на балансі АТ «Миколаївобленерго», була пошкоджена та підлягала заміні.

Згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2025 року, розмір завданих збитків, спричинених пошкодженням об`єктів електроенергетики складає 35827,24 грн, що підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не надіслав. Повідомлявся про розгляд справи згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (чч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом установлено, що постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2025 року у справі № 473/968/25, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

ОСОБА_1 цією постановою суду від 20 березня 2025 року визнано винним, зокрема, за те, що 16 лютого 2025 року о 10:22 годині в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області по вул. Отамана Григор`єва, 153, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, допустив занос транспортного засобу та здійснив наїзд на електроопору № 14 ТП62 Ф-1, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України.

Той факт, що дорожньо-транспортна пригода мала місце, а також, що вчинена вона відповідачем, доказаний постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій такої особи (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У свою чергу ч. 4 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У цій цивільній справі внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_1 позивачеві було завдано шкоди. Розмір матеріальної шкоди становить 35827,24 грн та складається з вартості робіт з відновлення опори 0,4 кВ ТП-270062 с. Бузьке, пошкодженої внаслідок наїзду автомобілем.

Згідно з вищезазначеним, цей позов АТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у цій справі поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підлягають стягненню з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , УНЗР: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (місцезнаходження за адресою: вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код: 23399393) 35827,24 грн (тридцять п`ять тисяч вісімсот двадцять сім гривень двадцять чотири копійки) та 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) понесених судових витрат, а всього 38249,64 грн (тридцять вісім тисяч двісті сорок дев`ять гривень шістдесят чотири копійки).

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський