Справа № 626/3373/25
Провадження № 2/626/183/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2026 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання сина ОСОБА_3 , в позові вказано, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син є студентом Полтавського національномго педагогічного університету ім.В.Г.Короленка, з 01.09.2025 року, форма навчання денна, тому він не працює та потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач добровільно не надає коштів на його утримання, внаслідок чого позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому він позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання визнав частково. Згоден на стягнення аліментів в розмірі 1/10 частини, оскільки на його утриманні перебувають хворі дружина ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 . Стан його здоров`я потребує постійного прийому медичних препаратів, внаслідок наявності хронічних захворювань.

До початку судового розгляду від позивача до суду надійшла письмова заява, в якій вона позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності з врахуванням його позиції викладеної у відзиві від 18.11.2025 року, де позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/10 частини.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і навчається в Полтавському національному педагогічному університеті ім.В.Г.Короленка. Термін навчання з 01 вересня 2025 року до 29 червня 2029 року. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги свого батька, який є особою працездатного віку.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З долучених відповідачем документів встановлено, що на утриманні ОСОБА_2 перебувають дружина ОСОБА_5 , яка згідно висновку №1435 від 12.11.2024 року через невиліковну хворобу не може самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, та мати ОСОБА_6 , яка отримує пенсію за віком в розмірі 3323,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що згідно усталеної судової практики аліменти на утримання дітей стягуються у розмірі: на одну дитину - одна чверть, на двох дітей - одна третина, на трьох і більше дітей - половина заробітку (доходу) платника аліментів Разом з тим, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини. На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на час його навчання, позивачем не надано жодного доказу про те, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, окрім посилання на необхідність отриманні аліментів у визначеному розмірі. Суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, буде достатньою та посильною для відповідача.

Суд зазначає, що ч.2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.199,200 СК України, ст.ст.4-5, 12, 76-83,141, 164, ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача на період його навчання, починаючи з 24.10.2025 року до досягнення ним 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп. на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя