Провадження № 2/357/490/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

21 січня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

13.10.2025 року представник позивача, через електронну підсистему "Електронний суд", звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №137502 від 17.01.2020 року у розмірі 22338,52 гривень та судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи було укладено договір позики №137502 від 17.01.2020 року в електронній формі. Відповідно до положень укладеного договору позики позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк встановлений цим договором. На підставі цього договору позичальнику надано грошові кошти в якості позики у сумі 4600 грн, на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 22338,52 грн., з яких: 4600 грн. - заборгованість за позикою; 17738,52 грн. - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 27.10.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином, відповідач особисто отримав повістку в судове засідання.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 17.01.2020 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №137502. Договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно з п.п. 1.1. - 1.2. Договору, позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк: сума позики 4600,0 грн. Плата за користування позикою у вигляді: процентів складає 0,01% в день від поточного залишку позики. Комісія складає 1,1% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. Договору. Нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Нарахування комісії за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Строк повернення позики (термін платежу): 08.02.2020 року. Позика надається позичальнику в сумі, що зазначена в пп.1.1.1. Договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника).

Відповідно до п. 3.1.4., п. 5.4., п. 5.5. Договору, у разі порушення строку повернення позики, встановленого пп.1.1.5. договору позикодавець має право нараховувати позичальникові неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення зобов`язання відповідно до пп.5.4. договору. У випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості. Пеня нараховується протягом терміну та в розмірі передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до копії листа ТОВ «ФК «Елаєнс» № 137502 від 01 вересня 2025 року, товариство на підставі договору №04/08-17 ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 04.08.2017, здійснило 17.01.2020 перерахування грошових коштів від ТОВ «ФК «Гелексі» на картковий рахунок отримувача Царенко В.В. № НОМЕР_1 в розмірі у 4600 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом ОСОБА_1 має заборгованість перед кредитором в сумі 22338,52 грн., з яких: 4600 грн. - заборгованість за позикою; 17738,52 грн. - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, за відсутності будь-яких заперечень та доказів спростувань сторони відповідача, суд дійшов висновку, що позичальник порушив свої зобов`язання щодо вчасного повернення кредитних коштів, а тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі заборгованість у розмірі 22338,52 грн., з яких: 4600 грн. - заборгованість за позикою; 17738,52 грн. - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.

Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався, доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано, відзиву на адресу суду не надходило.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданих позивачем в їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Щодо витрат позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача заявлене клопотання щодо стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що становлять 5000,00 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача у справі на підставі довіреності від 09 липня 2025 року та договору про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року здійснював адвокат Рудзей Ю.В.

Відповідно до акту № 474 наданих послуг правничої допомоги від 01 вересня 2025 року за договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року вбачається, що вартість наданих адвокатом Рудзей Ю.В. юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики становить 5 000 грн. Послуги полягають у правововому аналізу обставин справи 1 год вартісті 1 000 грн, складанні позовної заяви 2 год вартість 3 000 грн та формувані додатків до позовної заяви 1 год вартість 1 000 грн.

Відповідно до положень частини 3 ст.141 ЦПК України: при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні судом розміру витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що представник позивача не був присутнім в судовому засіданні, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності, а обсяг наданих адвокатом послуг фактично складається лише зі складення позовної заяви, підготовки та друку необхідних документів.

Вирішуючи питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Отже, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи. Тож, керуючись принципами співмірності, справедливості та верховенства права, заявлена позивачем вартість таких витрат підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 3 000 грн. Саме така сума, на думку суду, буде обґрунтованою та відповідати принципу розумності, співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та витраченим часом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 5 422,40 грн (судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн).

Керуючись ст. ст. 141, 264-268, 280-282, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за договором позики у сумі 22338 грн.52 коп. (двадцять дві тисячі триста тридцять вісім гривень, 52 копійок ) та судові витрати у сумі 5422 коп.40 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні, 40 копійок ).

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі», , адреса: 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 10/1.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний рішення виготовлений 21.01.2026 року.

Суддя О. Я. Ярмола