Дата документу 07.01.2026 Справа № 333/5405/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/5405/24 Пр. № 22-ц/807/135/26Головуючий у 1 інстанції: Круглікова А.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2025 року у справі за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (надалі - ПрАТ «СК «АРКС») до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до суду з вищезазначеним позовом (а.с. 1-39), в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17801,69 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 17.08.2021 року у м. Запоріжжі по бул. Шевченко 60А сталась ДТП за участю автомобіля KIA RIO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля SUZUKI GRAND VITARA д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2021 у справі №335/9055/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП інтереси власника автомобіля SUZUKI GRAND VITARA було застраховано в ПрАТ «СК «АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту від 29.03.2021 №98817а1, на виконання умов якого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 в розмірі 43 325,64 грн. Крім того, сума несплачених платежів по вказаному договору становила 2 531,25 грн., а загальна сума збитку 45 856,89 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ СК «Кредо» за полісом № ЕР 202836543. Оскільки у добровільному порядку ТзДВ «СК «КРЕДО» відмовилось виконувати обов`язки по сплаті страхового відшкодування за полісом ЕР20283654, то постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №908/9/23 з ТзДВ «СК «КРЕДО» було стягнуто на користь ПрАТ «СК «АРКС» 28 055,20 грн. (вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу «SUZUKI VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу). Позивач вважає, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «АРКС» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту №98817а1 від 29.03.2021 та сумою страхового відшкодування, виплаченому за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № ЕР202836543, а саме: 45856,89 грн. 28055,20 грн. = 17801,69 грн., у зв`язку з чим, звернувся до суду з вказаним позовом.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Круглікову А.В. (а.с.40). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.43) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року (а.с.63-64) позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» 17801,69 грн. суму сплаченого страхового відшкодування та 3028,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с.88) заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року у цій справі скасовано, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2025 року (а.с.137-139) позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ПрАТ «СК «АРКС» () 17801,69 грн. суму сплаченого страхового відшкодування та 3028,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 144-151) просив поновити строк на апеляційне оскарження, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В автоматизованому порядку 01.09.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кухаря С.В. та Подліянову Г.С. (а.с.160). Ухвалою апеляційного суду (а.с.161) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 12.09.2025 року (а.с.174). Ухвалою апеляційного суду від 15.09.2025 року залишено поза увагою клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження оскільки строк не було пропущено, апеляційну скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.175), який в подальшому було продовжено (а.с.180, 184) та які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк (а.с.186-190). В автоматизованому порядку 21.10.2025 року суддями Онищенко Е.А. та Трофимовою Д.А. замінено суддів Кухаря С.В. та Подліянову Г.С. у зв`язку з тривалою відпусткою останніх (а.с.182-183). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 03.11.2025 року (а.с.200-201), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.202). Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 17801,69 грн. а.с.1), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі (а.с.163-170).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 257, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК Українита виходив із обґрунтованості та доведеності останнього у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 17.08.2021 о 14 годині 25 хвилин в м. Запоріжжі по бул. Шевченка, 60А водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті скоїв зіткнення з автомобілем SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду, чим порушив п.п. 12.1., 13.1. ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, постраждалих немає.

Вказані вище обставини встановлені в постанові Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2021 у справі № 335/9055/21 (набула законної сили - 24.09.2021), якою ОСОБА_1 (відповідача у цій справі) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.4-6).

Частиною 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що …постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої …ухвалений… постанова суду, лише в питанні, що мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

29.03.2021 між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 98817а1, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 , від збитків внаслідок ДТП. Строк дії вказаного договору з 07.04.2021 по 06.04.2022 (а.с.7-14).

Крім того, матеріали справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність автомобіля KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в ТДВ СК «Кредо» за полісом від 16.02.2021 №ЕР/202836543 (а.с.27).

Згідно з матеріалами справи, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 на СТО становила 45856,89 грн., що підтверджується рахунком ФОП ОСОБА_5 на оплату по замовленню від 26.08.2021 №8748, ремонтною калькуляцією від 31.08.2021 та розрахунком страхового відшкодування (а.с.20-22, 23, 25)

Відповідно до платіжного доручення від 07.09.2021 № 0410001, ПрАТ «СК «АРКС» сплачено на користь ФОП ОСОБА_5 суму страхового відшкодування в розмірі 43325,64 грн. згідно з актом № АRХ2889221 (а.с.26).

Оскільки у добровільному порядку ТзДВ «СК «КРЕДО» відмовилось виконувати обов`язки по сплаті страхового відшкодування за полісом ЕР20283654, то постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №908/9/23 з ТзДВ «СК «КРЕДО» було стягнуто на користь ПрАТ «СК «АРКС» 28055,20 грн. (вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу «SUZUKI VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, у задоволенні іншої частини вимог судом відмовлено (а.с.28 - 31).

Обставини, встановлені рішенням у господарській …справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 82 ч. 4 ЦПК України). Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській … справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ст. 82 ч. 5 ЦПК України).

Згідно з платіжною інструкцією №5358 від 25.10.2023 ТзДВ «СК «КРЕДО» на рахунок ПрАТ «СК «АРКС» сплатило 28055,20 грн., призначення платежу: Страх. відш. згідно акту 3001811-1, поліс №ЕР-202836543.Без ПДВ Згідно рішення суду по справі №908/9/23 від 25.09.2023 (а.с.32).

Відповідно до ч.1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

Також, при розгляді цієї справи судом враховано висновок Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 922/1436/17, за змістом якого відповідач, як страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Таким чином, з огляду на вище викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що ПрАТ «СК «АРКС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в частині несплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 17801,69 грн. (17801,69 грн. = 45856,89 грн. (загальна сума збитку) - 28055,20 грн. (сплачена ТзДВ «СК «КРЕДО» сума збитку).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача ПрАТ «СК «АРКС» про стягнення у цій справі з ОСОБА_1 17801,69 грн. сплаченого страхового відшкодування є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають у цій справі задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи заперечень відповідача на позов позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування сторони відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування заперечень відповідача проти позову позивача та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною відповідача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

Описки в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не можуть бути підставою для скасування апеляційним судом правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги сторони відповідача, а можуть бути усунуті судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи у подальшому в порядку ст. 269 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції у цій справі.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, відповідач не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 07.01.2026 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А.Трофимова Д.А.