Справа № 451/89/26
Провадження № 2/451/156/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 січня 2026 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

21.01.2026 від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2026 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування.

Згідно п. 4, 5, 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право власності на землю серії ІІ-ЛВ № 035990, виданий 28 грудня 1999 року, дійсно належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06 травня 2016 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,4685 гектарів, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належали останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 035990, виданого 28 грудня 1999 року на підставі рішення VIII сесії ІІІ дем. скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 19.10.1999 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3875; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,2799 гектарів, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належали останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 035992, виданого 28 грудня 1999 року на підставі рішення VIII сесії III дем. скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 19.10.1999 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3877; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,0488 гектарів, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належали останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 035989, виданого 28 грудня 1999 року на підставі рішення VIII сесії III дем. скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 19.10.1999 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3874.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, серед позовних вимог позивач просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак доказів прийняття спадщини після її смерті позивачем чи іншим спадкодавцем до матеріалів позовної заяви не долучено, оскільки встановлення факту постійного проживання підлягає захисту в судовому порядку з наданням належних доказів.

Також, позивачу слід долучити до матеріалів позовної заяви відомості про відкриття спадкових справ, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, в силу вимог п.4 ч.3. ст. 175 ЦПК України, стороні позивача слід належним чином викласти спосіб захисту його порушених прав або інтересів, так як, захисту підлягає порушене право позивача, яке стосується спадкових правовідносин між множинним колом спадкодавців.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на те, що позовну заяву подано без додержання вимог, закріплених у ч.3 ст. 175 ЦПК України, то таку заяву слід залишити без руху та надати представнику позивача строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 175, 185, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати представнику позивача.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rh.lv.court.gov.ua/sud1317/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. Патинок