Справа № 345/5923/25
Провадження № 2-п/345/4/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.12.2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

в с т а н о в и в:

що заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.12.2025 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за кредитними договорами №79 від 15.02.2020, №/2 від 15.02.2020 у розмірі 62567,68 грн., а також судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про ухвалене рішення суду йому стало відомо 02.12.2025, про дату, час і місце розгляду справи він не був належним чином повідомлений. Судових повісток не отримував, оскільки з 2020 року постійно проживає та працює за межами України у Чеській Республіці (м. Прага). У зв`язку з цим він був позбавлений можливості подати відзив на позов, надати свої заперечення та докази, також брати участь у судовому засіданні. Щодо перегляду розміру заборгованості зазначив, що сума 62 567,68 грн. є необґрунтованою та завищеною. Первинна сума кредиту, отриманого ним у 2020 році, становила близько 7 000 грн. Нарахування відсотків, штрафів та інших платежів у розмірі, що у декілька разів перевищує суму основного боргу, є непропорційним та таким, що суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 3, 18, 1048-1050 Цивільного кодексу України, а також Закону України № 1797-ІХ, яким встановлено обмеження загальної суми платежів за споживчим кредитом. Позивачем не надано належного та документально підтвердженого розрахунку заборгованості, що ставить під сумнів обгрунтованість заявлених вимог. Враховуючи вищенаведене просить скасувати заочне рішення суду від 02.12.2025.

Від представника позивача до суду надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення в якій просить залишити заяву відповідача без задоволення. Свої вимоги мотивує наступним. На даний час користувач мобільного застосунку "Дія" як учасник судового процесу отримує повідомлення з інформацією про назву та адресу суду, номер зали судового засідання, єдиний унікальний номер справи, суть спору та сторони у справі, судові рішення. Згідно п.3 Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг користування Порталом Дія здійснюється на безоплатній основі цілодобово сім днів на тиждень, крім випадків проведення модернізації або планових і позапланових профілактичних та/або технічних робіт, пов`язаних із усуненням технічних та/або методологічних недоліків чи технічного збою в роботі. Тому, відповідач міг та мав можливість і нічим не був обмежений щодо набуття інформації по даній справі. Просить врахувати той факт, що адреса, яка зазначена у позовній заяві, ідентична адресі, яку відповідач зазначив в заяві про перегляд заочного рішення, а саме: АДРЕСА_1 і саме на цю адресу судом направлялись повістки та інші матеріали по справі. Тому вважає, що підстави для перегляду заочного рішення у справі є недоведеними.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в запереченні на заяву про перегляд заочного рішення просив розгляд заяви проводити у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви за його відсутності, заяву про перегляд заочного рішення підтримує.

Відповідно до ч. 1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання,не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників на підставі наявних матеріалів.

За правилами ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Тлумачення статті 288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Відповідач проживає та працює у м.Прага, Чеська Республіка, на підтвердження місця свого перебування доказів суду не надав.

Згідно наявної в матеріалах справи відповіді з ЄДДР №1928297 від 24.10.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 02.11.2013.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, за місцем реєстрації, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Окрім цього відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано на його адресу 29.10.2025 року (а.с.21).

Разом із тим, справу було призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. До відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу (ч.5 ст.178 ЦПК України).

Оскільки правом на подання відзиву до суду відповідач не скористався, а причина проживання та місця праці у м.Прага, Чеська Республіка сама по собі не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Пленум Верховного Суду України у ч. 11 Постанови № 14 від 18.12.2009 наголосив на тому, що суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ця норма закріплена у п. 6 ст. 81 ЦПК України.

Так, в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що позивачем здійснено нарахування відсотків, штрафів та інших платежів у розмірі, що у декілька разів перевищує суму основного боргу, є непропорційним та таким, що суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 3, 18, 1048-1050 Цивільного кодексу України, а також Закону України № 1797-ІХ, яким встановлено обмеження загальної суми платежів за споживчим кредитом. Позивачем не надано належного та документально підтвердженого розрахунку заборгованості, що ставить під сумнів обгрунтованість заявлених вимог.

Тобто, фактично не погоджується із доказами, дослідженими судом. На інші докази, не досліджені судом, які-б на його думку, мали істотне значення для правильного вирішення справи не посилається та їх не надає.

Суд при ухваленні заочного рішення врахував умови договору №79 від 15.02.2020 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а саме відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 365 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 850% річних від суми Позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч.1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта - позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua.

Дані умови чітко прописані у кредитному договорі №79 від 15.02.2020, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору.

15.02.2020 між ТзОВ «Інфінанс» та відповідачем було укладено договір №/2 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн.

Окрім цього судом враховано, що загальний розмір заборгованості за договором №/2 від 15.12.2020 становив 145108,91 грн., проте, позивач враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просив стягнути заборгованість у розмірі 56627,38 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3761,97 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 52865,41 грн.

Водночас, докази, на які посилається відповідач у виді договору та розрахунку не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки досліджені та оцінені судом під час ухвалення заочного рішення, а на інші доказів, які б вказували на неповноту судового розгляду під час постановлення заочного рішення відповідач не посилається та про існування таких не зазначає.

Таким чином, суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи і які не досліджені судом.

Крім того, відповідач не надав доказів повернення суми заборгованості первісному кредитору.

Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неподання відзиву на позовну заяву відповідачем та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Зі змісту ст. 288 ЦПК випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заява про перегляд заочного рішення фактично зводиться до незгоди із заочним рішенням, посилань на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи не містить, що у свою чергу не може бути підставою для скасування заочного рішення в порядку ч. 1ст. 288 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.12.2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий: