Справа № 686/913/26
Провадження № 2/686/4044/26
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

16 січня 2026 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області Хараджа Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанси» яка подана та підписана представником Тертицею Тамарою Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанси» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність передання справи за підсудністю, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За нормою ч.9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Верховний Суд у постанові від 14.08.2024 року у справі №607/5535/22 роз`яснив, що під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, що підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд, уповноважений на її розгляд.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах, має право на постійне проживання в Україні та була змушена залишити або покинути своє місце проживання внаслідок чи з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдного насильства, порушень прав людини або надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує її місце проживання на період дії підстав, визначених у статті 1 цього Закону.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №409/2636/17 зазначено, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суд зобов`язаний враховувати імперативні положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», зокрема щодо визначення місця проживання внутрішньо переміщеної особи на підставі відповідної довідки.

Якщо особа змушена була покинути своє місце проживання через збройний конфлікт, тимчасову окупацію та стала на облік як ВПО, то вона звертається з позовами до суду за місцем реєстрації як ВПО (постанова Об`єднаної палати КЦС ВС від 24.06.2024, справа № 554/7669/21).

Вказаний висновок є релевантним для застосування при визначенні підсудності справ, якщо не тільки відповідач, а й позивач зареєстровані на непідконтрольній території України, адже такий принцип покликаний забезпечити рівність усіх учасників процесу, та розгляд справи належним судом.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2237280 від 13.01.2026, міститься інформація, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованим значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 2237282 від 13.01.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як внутрішньо переміщена особа 11.10.2019 року взятий на облік Франківського ВСЗ УСЗ ДГП Львівської МР та його фактична адреса проживання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, відсутні будь-які відомості, що підтверджують реєстрацію та проживання відповідача на території в межах юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду хмельницької області.

З вищевикладеного вбачається, що справа не підсудна Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області.

Оскільки, відповідач є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка відноситься до Франківського районного суду м. Львова, тому територіальна підсудність розгляду даної справи розповсюджується на Франківський районний суд м. Львова.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З таких обставин, приходжу до висновку про необхідність направлення цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанси» яка подана та підписана представником Тертицею Тамарою Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за підсудністю на розгляд Франківського районного суду м. Львова.

За нормами ч.3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 187, 260, 261, 354 ЦПК України, -

постановила:

Матеріали цивільної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанси» яка подана та підписана представником Тертицею Тамарою Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - передати за підсудністю на розгляд Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа