Ухвала

16 січня 2026 року

м. Київ

справа № 583/2360/24

провадження № 61-193ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сумиобленерго» в особі філії «Охтирський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумиобленерго» в особі філії «Охтирський район електричних мереж» Акціонерного товариства «Сумиобленерго» про захист права на життя від протиправних і злочинних посягань,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року АТ «Сумиобленерго» в особі філії «Охтирський район електричних мереж» АТ «Сумиобленерго» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 76 627,99 грн.

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати звернення до суду з позовом відповідача протиправним; визнати його дії щодо підключення поза приладом обліку електроенергії правовими, конституційними; визнати протиправними дії відповідача щодо вимоги за його конституційні дії сплатити 76 627,99 грн; визнати судом право на отримання послуги з постачання електричної енергії по ціні 1,64 грн за кВ; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 76 627,99 грн; визнати судом функціонування НКРЕКП протиправним й злочинним; притягнути до відповідальності голову комісії Грицай щодо злочину вчиненого організованою групою - частина друга статті 189 КК України - у вимаганні сплатити 76 627,99 грн.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 11 листопада 2024 року закрив провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 щодо вимог про визнання судом функціонування НКРЕКП протиправним й злочинним та притягнення до кримінальної відповідальності голови комісії Грицай щодо злочину вчиненого організованою групою - частина друга статті 189 КК України - у вимаганні сплатити 76 627,99 грн.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 11 листопада 2024 року позов АТ «Сумиобленерго» в особі філії «Охтирський район електричних мереж» АТ «Сумиобленерго» задовольнив. Стягнув із ОСОБА_1 на користь АТ «Сумиобленерго» в особі філії «Охтирський район електричних мереж» АТ «Сумиобленерго» 76 627,99 грн вартості необлікованої електричної енергії. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив.

Сумський апеляційний суд постановою від 06 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2024 року - без змін.

У січні 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, в якій він просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення зустрічного позову.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Подібні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які непритаманні для написання ділових документів, виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, відображають зневажливе ставлення до судової гілки влади, що неприпустимо при оформленні касаційної скарги.

Зокрема, заявник зазначає:

«…А тому з цим то я то й звертаюся до вас - шановні суддів Верховного Суду, саме вам про те, щоби ви в своїх палатах, з висунутими членами, з`явилися й по членам - обрізаним чи ні, вирішили - фактично ми чи ще можемо - забрати державу нашу, уже не нашу, у євреїв, чи вже не зможемо уже…

… А тому - висувайте члени, у кого який є, показуйте, один одному, з`ясовуйте, визначте, вирішуйте: Україна - держава, якого народу, як визначите то так і буде!?

По членам визначайте, і це не жарт, хто з вас єврей, а хто українцем є, адже в паспорті, громадянина України, немає графи - національність, - національність, яка саме по крові, - по генетичному коду визначається: - хто є хто, визначайте!?» (мову оригіналу збережено).

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 касаційної скарги в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 2, 43, 44, 260, 263, 392 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев