справа № 619/7185/25
провадження № 2/619/244/26
УХВАЛА

12 січня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.

за участю секретаря судового засідання Вишневської О.П.,

представника позивача адвоката Алексєєва О.Є.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності,-

встановив:

Адвокат Алексєєв О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 4 грудня 2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 30.12.2025.

22.12.2025 ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, в якій просила негайно внести РНОКПП ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 до відомостей про учасників справи, надати доступ до електронної судової справи.

29.12.2025 ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , подану адвокатом Алексєєвим О.Є.- без розгляду.

29.12.2025 адвокат Алексєєв О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій повідомив суд про зупинення права ОСОБА_3 на зайняття адвокатською діяльністю.

29.12.2025 ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила продовжити строк на подання відзиву та відкласти судове засідання, призначене на 30.12.2025 на іншу дату.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.12.2025 відкладено розгляд справи на 11 год. 30 хв. 12 січня 2026 року.

06.01.2026 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 з доданими матеріалами на позовну заяву адвоката Алексєєва О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у якому, відповідач просить поновити строк на подання відзиву, відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та проводити судові засідання у справі за обов`язковою участю її представника за довіреністю ОСОБА_3

09.01.2026 адвокат Алексєєв О.Є. подав до суду заперечення на клопотання відповідача про повернення позовної заяви без розгляду.

12.01.2025 ОСОБА_2 подала до суду клопотання, в якому просить допустити ОСОБА_3 до участі у справі № 619/7185/25.

12.01.2025 ОСОБА_2 подала до суду заяву на заперечення проти повернення позовної заяви.

12.01.2026 ОСОБА_2 подала заяву про виклик та допит свідків та відкладення судового засідання.

12.01.2026 в судовому засіданні судом ставилось на обговорення клопотання ОСОБА_2 про залучення у справі її представника за довіреністю ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_1 - адвокат Алексєєв О.Є. в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_2 про участь у справі представника за довіреністю ОСОБА_2 - Криворучко Л. С., посилаючись на те, що ОСОБА_3 не є адвокатом, тому не може брати участь у цій справі в якості представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про відкладення підготовчого судового засідання.

Клопотання ОСОБА_2 про залучення у справі її представника за довіреністю Криворучко Л.С. обгрунтовані тим, що Конституційний Суд України у своїх висновках прямо встановив, що поняття «надання професійної правничої допомоги» не є тотожним поняттю «представництво особи в суді». Суд розмежовує професійну правничу допомогу, яка відповідно до Конституції надається адвокатами та судове представництво, яке, за загальним правилом, може здійснюватися як адвокатом, так і іншою особою, за вибором учасника справи. Це тлумачення є обов`язковим для всіх судів і органів державної влади. Посилання на ч. 2 с. 15, ч.1 ст. 60, п.п.18 п.1 розд. ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України та частину четверту статті 131-2 Конституції України та підпункт 11 пункту 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» як на абсолютну заборону участі у судовому представництві не адвоката є юридично помилковим. Свобода вибору представника є проявом автономії волі особи, гарантованої статтею 59 Конституції України; тлумачення Конституційного Суду України унеможливлює формальний і механічний підхід, за яким будь-яке представництво в суді ототожнюється з виключною діяльністю адвоката. Відмова у допуску представника, який не є адвокатом, без прямої і чіткої законодавчої заборони, суперечить конституційним гарантіям та обов`язковій для суду позиції Конституційного Суду України. Представництво відповідача у цій справі на підставі довіреності, виданої ОСОБА_3 , повністю відповідає положенням Цивільного кодексу України, не порушує прав інших учасників процесу, не суперечить Конституції України та її офіційному тлумаченню, а відтак підлягає безумовному визнанню судом.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про участь у справі її представника за довіреністю Криворучко Л.С. з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження повноважень Криворучко Л.С. як представника відповідача Ластовенко Г.І. надала довіреність, сформовану в системі «Електронний суд» 22.11.2025, а також довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єрмаковою І.Ф. 14.11.2025.

Частинами третьою та четвертою статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною другою статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з статтею 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Документів, що посвідчують повноваження Криворучко Лариси Сергіївни про надання правничої допомоги як адвоката у даній справі, матеріали справи не містять.

За даними Єдиного реєстру адвокатів України право Криворучко Л.С. на зайняття адвокатською діяльністю зупинено з 23.10.2025 по 23.04.2026 на підставі п.3 ч.1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі рішення ДП КДКА Вінницької області від 23.10.2025.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності не є малозначною, розглядається у загальному позовному провадженні, не відноситься до трудових спорів, спорів щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів.

Отже, враховуючи вищевказані норми - представниками сторін у даній справі можуть бути виключно адвокати.

Посилання ОСОБА_2 на висновки Конституційного Суду України, Верховного Суду, національні та міжнародні норми, тощо, як на підставу для залучення ОСОБА_3 її представником у справі не спростовують вищенаведених висновків суду.

Суд вирішуючи питання про допуск представника відповідача до участі у справі, пов`язаний вимогами Конституції України та процесуального закону і не наділений повноваженнями розширювати або змінювати коло осіб, які можуть здійснювати представництво інтересів відповідача. Практика Конституційного Суду України, викладена у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, 30.09.2009 № 23-рп/2009, 05.07.2013 № 6-рп/2013, а також у Висновку від 31.10.2019 № 4-в/2019, у сукупності підтверджує фундаментальний характер права на правничу допомогу, його реальність та необхідність забезпечення автономії волі особи. Водночас зазначена практика не встановлює безумовного права будь-якої особи здійснювати представництво та не скасовує процесуальних вимог, визначених законом. Конституційний Суд України розмежував поняття професійної правничої допомоги та судового представництва, однак прямо зазначив, що порядок і форми судового представництва визначаються законом. Таким чином, наведене тлумачення не надає суду повноважень ігнорувати або розширювати норми Цивільного процесуального кодексу України. Обмеження щодо участі у справі представника, який не має статусу адвоката, встановлені безпосередньо процесуальним законом, переслідують легітимну мету забезпечення професійного та ефективного судового захисту, є пропорційними та не нівелюють сутність права на правничу допомогу, оскільки не позбавляють сторону можливості самопредставництва та доступу до суду. Суд враховує також те, що рішення Конституційного Суду України 20002013 років ухвалені до внесення змін до Конституції України у 2016 році та не регулюють питання представництва в умовах чинного процесуального законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстави, зазначені ОСОБА_2 у заяві про залучення до участі у справі представника за довіреністю ОСОБА_3 , право на зайняття адвокатською діяльністю якої зупинено, є юридично необґрунтованими, а клопотання про залучення такого представника не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_2 про залучення до участі у справі в якості представника відповідача ОСОБА_3 , як фізичної особи на підставі довіреностей від 22.12.2025 та 14.11.2025.

У зв`язку з цим суд роз`яснює право ОСОБА_2 залучити іншого представника, який має статус адвоката, або здійснювати захист своїх прав та інтересів у суді особисто.

Враховуючи заяву ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, а також для вирішення відповідачем питання щодо представництва її інтересів, суд відкладає розгляд справи до 21.01.2026.

Керуючись ст. 131-2 Конституції України, ст. 59, 60, 182, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про залучення у якості її представника ОСОБА_3 відмовити.

Відкласти підготовче засідання у цивільній справі № 619/7185/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності - на 11 год. 30 хв. 21 січня 2026 року.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: вул. Європейська, 63, м. Дергачі, Харківська область.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: https://dr.hr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 12.01.2026.

Суддя О. В. Пруднікова