Справа № 362/637/26
Провадження 2-з/362/12/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

"21" січня 2026 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лайт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Микитин Оксана Степанівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню й

установив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 92867, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лайт Фінанс» 13 740 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 січня 2026 року позовну заяву передано для розгляду судді Поповичу О.В.

Одночасно з вказаною позовною заявою була подана заява про забезпечення позову, у якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу вимог, доходить наступного висновку.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується божником у судовому порядку. Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судом, як спеціальний захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а також скарг на дії та/чи рішення державного та/чи приватного виконавця.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; зважаючи на захід забезпечення позову, про який вказано в заяві (зупинення стягнення на підставі виконавчого напису) та предмет позову (про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника (позивача), суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, невжиття заходів забезпечення позову призведе до стягнення коштів за винесеним виконавчим документом, що унеможливить ефективний захист прав заявника шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адже на момент ухвалення рішення у справі оскаржуваний напис вже може бути виконано.

При цьому, зупинення стягнення на підставі виконавчого напису до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога щодо зупинення стягнення за виконавчим написом є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153, 157 ЦПК України, суд

постановив:

задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 17 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 92867 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лайт Фінанс» 13 740 гривень, у виконавчому провадженні №63969155.

Надіслати (вручити) сторонам (їхнім представникам) копію цієї ухвали.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» ця ухвала є виконавчим документом і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Учасники справи мають право звернутись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у порядку, передбаченому ЦПК України.

Суддя О.В. Попович