Справа № 538/440/25
Провадження по справі № 2-п/538/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду м. Лохвиця цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.08.2025 року, винесеного по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначає, що заочне рішення ухвалене судом лише на підставі доводів та розрахунків позивача без критичної оцінки їх відповідності чинному законодавству. Судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи, не досліджено доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Крім цього ОСОБА_1 , зазначив, що він отримав судову повістку на 27.08.2025 року, після чого здійснював пошук юриста для надання правової допомоги, в суді перебувало декілька судових справ, де він є відповідачем, у зв`язку з відсутністю необхідних знань та завантаженістю в судових справах не мав змоги з`явитися в судове засідання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Від представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» надійшла заява про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення вимог відповідача заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:1)залишити заяву без задоволення; 2)скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення суду можливе за сукупності двох обставин:

1)поважні причини неявки у судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд;

2)наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами, на думку суду, можуть бути лише ті обставини, які об`єктивно перешкоджали явці відповідача до суду, і які безумовно, повинні бути документально підтверджені відповідними доказами, і в силу вимог ст. 285 ЦПК України, повинні бути подані відповідачем до його заяви про перегляд заочного рішення. Разом із цим, сама по собі поважність причин неявки у судове засідання не може бути підставою для скасування судом заочного рішення. Для цього відповідач зобов`язаний подати докази, які мають значення для справи та можуть призвести до ухвалення рішення, яке за своїм змістом повністю чи частково протилежне винесеному судом заочному рішенню, або може призвести до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то суд ухвалив би інше рішення.

Таким чином, лише у сукупності цих обставин можливе скасування заочного рішення.

27.08.2025 року Лохвицьким районним судом Полтавської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі та стягнуто із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 101434591 від 29.12.2023 року у розмірі 50925,00 гривень, судовий збір у розмірі 2422 гривні 40.

Ухвалюючи заочне рішення від 27.08.2025 року, суд керувався ст. 280 ЦПК України та в резолютивній частині рішення зазначив порядок оскарження заочного рішення.

Відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання, судову повістку він отримав через систему «Електронний суд», також ним було отримано рішення.

Щодо причин неявки в судове засідання зазначає, що здійснював пошуки юриста для надання правової допомоги, а також завантаженістю в інших справах. Поряд з цим, не надав жодних доказів, які б підтверджували, що він дійсно займався питанням підготовки позиції захисту за допомогою професіонала. Доказами про надання правової допомоги особі може бути: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, ордер.

Жодного з переліченого відповідачем не надано, а тому вважаємо, що наведені доводи не заслуговують на увагу та є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Також варто зазначити, що по даній справі було не одне судове засідання 27.08.2025 р., згідно судової повістки від 25.03.2025 р., було призначене судове засідання на 14.05.2025 р., згідно судової повістки від 16.05.2025 р., було призначене судове засідання на 06.08.2025 р., згідно судової повістки від 13.08.2025 р., було призначене судове засідання на 27.08.2025 р. Тобто, загалом, розгляд справи проводився впродовж трьох судових засідань, на жодне відповідач не з`явився, обмежившись клопотаннями про перенесення судового засідання на електронну адресу суду. Якщо розглядати в часовому проміжку, то справа розглядалась в суді протягом 5 місяців, чого було більш ніж достатньо для підготовки позиції захисту відповідачем, що він так і не зробив. З наведеного, можна зробити висновок, що відповідач намагається зловживати своїм правом на перегляд заочного рішення, шляхом умисного уникнення участі у своїй справі та недобросовісного наведення суду неправдивих відомостей.

Згідно ст. 44. ЦПК України:

Ч. 1. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ч. 3. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Ч. 4. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частиною 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч.3 ст.284 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Лохвицьким районним судом Полтавської області встановлений факт повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, однак відповідач знехтував та не скористався наданими процесуальними правами.

Відповідно до п.12 Розділу XIV Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України від 20.08.2019 № 814, процесуальні документи суду відправляються поштою та можуть вручатися під розписку (на оригіналі процесуального документа, окремому аркуші, заяві, тощо), яка обов`язково долучається до судової справи.

Заявником не доведено того, що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки в судові засідання з поважних причин.

Навмисне неотримання ОСОБА_1 листів надісланих судом на його адресу, а також оголошення на сайті судової влади Лохвицького районного суду Полтавської області не може бути підставою для підтвердження неналежного його повідомлення.

Тому, суд, критично ставиться до твердження заявника про позбавлення його можливості бути присутнім в судовому засіданні та захищати свої права, заявник не приймав участі в розгляді даної справи з власного недбальства, а також не скористався своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що: «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняття ті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків". (Аналогічні міркування див. mutatis mutandis, п. 27рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.).)

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до Постанови ВС/КЦС у справі № 278/2177/15-ц від 17.12.2021 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку відносно того, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

ОСОБА_1 має заборгованість за Кредитним договором № 101434591 від 29.12.2023 року, що підтверджує за невиконання ним своїх зобов`язань.

Крім того, заява про перегляд заочного рішення не містять відомостей про виконання відповідачем зобов`язання, у той час, як позивач довів невиконання кредитного договору Відповідачем, належним чином оформленим розрахунком заборгованості. У випадку, якщо Відповідач не погоджується із наданим розрахунком, останній повинен надати до суду контр-розрахунок та докази здійснення платежів на погашення кредитної заборгованості.

Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для перегляду рішення необхідна сукупність декількох обставин. При відсутності хоча б однієї з них заочне рішення не підлягає перегляду.

Заявником не надано жодного доказу по поважності причини неявки у судові засідання та відсутні будь-які докази котрі мали би істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, вважає, що рішення по справі є таким, що відповідає нормам процесуального і матеріального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

ВС України також зробив аналогічний висновок правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 288 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Однак непоодинокими є випадки, коли суди скасовують заочні рішення, не переконавшись, чи є достатні для цього підстави, передбачені законодавством. Деякі суди не проводять оцінки поважності причин неповідомлення відповідачем про причини своєї неявки в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не оцінюють надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи, і скасовують заочні рішення лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Всі обставини викладені заявником у заяві про перегляд заочного рішення не ґрунтуються на нормах матеріального чи процесуального права.

Нових обставин справи не встановлено, обставин які б впливали на правильне вирішення справи немає, з огляду на вищевикладене можна дійти до висновку що немає законних підстав для скасування заочного рішення від 27.08.2025 року, ухваленого Лохвицьким районним судом Полтавської області.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить заяву відповідача про перегляд заочного рішення необґрунтованою та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 44, 280-289 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.А. Бондарь