УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Демченко С.В.,

за участю:

представника позивача адвоката Ашурової А.Р.,

представника відповідача адвоката Здоровка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ» про стягнення витрат на зберігання,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ» про стягнення витрат на зберігання.

06 листопада 2025 року на адресу суду засобом «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Здоровка С.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому також просив зупинити розгляд цієї справи до вирішення справи № 953/994/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ», ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору застави недійсним.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що у провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 953/2481/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ», ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору застави недійсним. Зазначив, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про те, що у провадженні суду перебуває вказана вище справа, предметом позову якої є визнання договору позики та договору застави недійсними, звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «ВСС-СІСТЕМ» про стягнення заборгованості за вказаним вище договором позики. На переконання сторони відповідача, звернення позивачки до суду з позовною до ТОВ «ВСС-СІСТЕМ» про стягнення витрат на зберіганняпредмету застави за договором застави від 22 травня 2024 року є ніщо іншим, як спробою стягнути грошові кошти до того як буде вирішена справа № 953/2481/25. Вважає, що розгляд цієї справи не може бути проведений до вирішення справи № 953/2481/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ», ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору застави недійсним.

14 листопада 2025 року на адресу суду засобом «Електронний суд» від представника позивача адвоката Ашурової А.Р. надійшла відповідь на відзив, в якій серед іншого просила відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження, посилаючись на те, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2025 року закрито провадження у справі № 953/2481/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ», ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору застави недійсним, з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, посилалась на те, що представник відповідача, звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у цій справі, жодним чином не обґрунтовує у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у цій справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору. На переконання сторони позивача, зупинення провадження у цій справі призведе до її затягування та є процесуально недоцільним, оскільки відсутні будь-які обставини, що об`єктивно перешкоджають її розгляду.

20 листопада 2025 року на адресу суду засобом «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Здоровка С.С. надійшли заперечення, в яких серед іншого посилався на доцільність зупинення провадження у цій справі, посилаючись на те, що цілком очевидним є той факт, що у разі визнання недійсним договору позики та договору застави (закладу) від 22 травня 2024 року, укладеного з метою забезпечення зобов`язань, взятих на себе заставодавцем по своєчасному поверненню позики, які були укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «ВСС-СІСТЕМ», які є предметом розгляду у цивільній справі № 953/2481/25, то відповідно стане відсутній предмет спору у цій справі. При цьому у разі вирішення спору у цій справі та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ухвалення рішення у цивільній справі № 953/2481/25, відповідач змушений буде вчиняти додаткові дії щодо повернення коштів позивачці на підставі положень ст. 1212 ЦПК України.

18 грудня 2025 рокуна адресу суду засобом «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Здоровка С.С. надійшло клопотання про долучення копії постанови Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року, якою скасовано ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2025 року у справі № 953/994/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ», ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору застави недійсним, та постановлено повернути справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Представник відповідача адвокат Здоровко С.С. у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, посилаючись на те, що від розгляду справи № 953/994/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ», ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору застави недійсним залежить правильне вирішення даної справи.

Представник позивачки адвокат Ашурова А.Р. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що відсутні будь-які об`єктивні перешкоди, які б унеможливлювали розгляд цієї справи.

Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши заяву про зупинення провадження, дійшов до такого висновку.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, та передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до роз`яснень, які наведені у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження певних фактів, що мають значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Заява про зупинення провадження по справі має бути вмотивованою, містити підстави для зупинення провадження по справі, підтверджені належними доказами.

Суд зауважує на тому, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі N 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Суд висновує, що вказані справи дійсно пов`язані між собою, проте їх вирішення не залежить одна від одної, оскільки зібрані докази у цій справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав відповідно до вимог ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження по цій справі до розгляду цивільної справи № 953/994/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ», ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору застави недійсним, оскільки за змістом п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, суд не вбачає.

Достатніх та переконливих доказів того, що є підстави для зупинення провадження у цій справі, представник відповідача не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 251, 259-261, 263 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ» про стягнення витрат на зберігання - відмовити.

Відкласти судовий розгляд на 23 лютого 2026 року на 09 годину 30 хвилин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 23 січня 2026 року.

Суддя С.В. Демченко