УХВАЛА

Іменем України

23.01.2026 Справа №607/1314/26 Провадження №2-н/607/100/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,

УСТАНОВИЛА:

КП «Тернопільводоканал» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 633 ЦК України між КП «Тернопільводоканал» та боржником укладений публічний договір про надання послуг, який розміщений на офіційному веб-сайті КП «Тернопільводоканал». Унаслідок неналежного виконання боржником умов даного договору утворилась заборгованість за надані заявником послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . За період з лютого 2023 року до грудня 2025 року розмір такої заборгованості становить 1329,57 грн. На вимогу заявника сплатити наявну заборгованість боржник належним чином не відреагувала та заборгованість за отримані послуги не сплатила.

За таких підстав, з урахуванням вимог ст. 11, 509, 525, 526, 541 ЦК України, ст. 67, 68, 160, 162 ЖК України КП «Тернопільводоканал» просить видати судовий наказ, яким стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 1329,57 грн та здійснити розподіл судових витрат.

Дослідивши зміст заяви про видачу судового наказу та надані заявником докази, оцінивши докази кожний окремо та їх взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Частини 1, 2 ст. 160 ЦПК України визначають, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Частина 1 ст. 12 Закону визначає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Так само і згідно з п. 5 Правил послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та вимогами цих Правил.

Так, на офіційному веб-сайті КП «Тернопільводоканал» встановлені умови публічного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також роз`яснено, що КП «Тернопільводоканал» надає вказані вище послуги власникам (співвласникам) багатоквартирного будинку, індивідуального (садибного) будинку за умови, що останні не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір.

При цьому учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно з п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

При цьому ч. 3 ст. 9 Закону визначає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відтак для встановлення того, чи є особа суб`єктом дії Закону, необхідним є встановлення, чи є особа власником нерухомого майна або іншою особою, яка отримує відповідну житлово-комунальну послугу.

Так, у поданій заяві заявник зазначив адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 як АДРЕСА_1 .

Також на підтвердження того, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна заявник долучив витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 270157096 від 12.08.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 2263599 від 22.01.2026, з 17.07.2020 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак з метою перевірки тих обставин, чи є ОСОБА_1 власником нерухомого майна, судом у підсистемі «Електронний суд» сформований витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2263789 від 22.01.2026, з якого вбачається, що власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з 18.07.2023 є ОСОБА_2 .

Пункт 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначає, що якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

За таких підстав, враховуючи, що заявник не надав докази того, що ОСОБА_1 станом на дату звернення до суду з цією заявою є власником чи співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 чи особою, яка зареєстрована за цією адресою та там проживає, суд доходить висновку, що із поданої заяви не вбачається обов`язок останньої щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що надавались заявником відносно вказаного вище об`єкта нерухомості, та, як наслідок, не вбачається виникнення у КП «Тернопільводоканал» права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

З огляду на наведене у видачі судового наказу слід відмовити відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Також роз`яснюю, що відмова у видачі судового наказу з цієї підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 160, 161, 165-167, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Тернопільводоканал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська