Справа № 539/182/26
Провадження № 2-н/539/110/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

установила:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності також може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2252533 від 20.01.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята 19.02.2025 року з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Зважаючи на те, заявником сплачено судовий збір за подачу заяви про видачу судового наказу, у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено, тому відсутні підстави для повернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.164,165,186 ЦПК України, суддя

постановила:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Судовий збір сплачений заявником не повертається відповідно до вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої ч. 9 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом другим ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Я.В. Просіна