Справа № 454/4876/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2026 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

До Сокальського районного суду Львівської області надійшла вказана позовна заява, яку передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Позивачами ставляться вимога про стягнення з відповідача по 210000грн. у користь кожного відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю потерпілого внаслідок ДТП.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в ред. 2025р.) за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028грн.).

У позовній заяві представник позивачів покликається на п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Однак, із даним твердженням суд погодитися не може, оскільки позивачами заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди у грошовому еквіваленті.

Якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтею 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З огляду на викладене, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст..ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого внаслідок ДТП - залишити без руху.

Надати позивачу строк, що не перевищує трьох днів з дня вручення йому ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. В. Струс