СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/26014/25

пр. № 2-о/759/92/26

14 січня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний вищий навчальний заклад «Приазовський державний технічний університет» про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із заявою, в якій просила встановити факт видачі на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплому інженера серії НОМЕР_1 від 04 липня 1988 року, реєстраційний № НОМЕР_2 .

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що у період з 1983 по 1988 роки вона навчалась у Ждановському металургійному інституті та після його закінчення у 1988 році отримала диплом серії НОМЕР_1 від 04 липня 1988 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому у зв`язку з невірним перекладом неправильно було зазначено її ім`я як « ОСОБА_1 », що не співпадає з даними у паспорті, де зазначено « ОСОБА_1 ».

Через зазначену помилку неможливо зарахувати період навчання до загального страхового стажу при обчисленні пенсії.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2025 року заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

13 листопада 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2025 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи - Лічман О.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник зазначила, що у зв`язку з триваючою збройною агресією рф проти України, веденням жорстоких бойових дій, окупацією приміщень та будівель ДВНЗ «ПДТУ» в м. Маріуполі, по теперішній час повністю відсутній доступ до більшості документації, в тому числі до архівних документів осіб, які навчалися в Університеті, та ін. Наявний станом на сьогодні архів ДВНЗ «ПДТУ», в тому числі електронний, не містить жодних відомостей, що підтверджують факт належності заявнику диплома серії НОМЕР_1 від 04.07.1988, реєстраційний номер 26645, виданий Ждановським металургійним інститутом Соловей Інессі Анатоліївні. Інформація щодо вищезазначеного диплома відсутня також і в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (ЄДЕБО), оскільки Реєстр документів про освіту містить дані лише про документи, виготовлені з 2000 року. Диплом, виданий у 1988 році, не підлягав внесенню до цього реєстру, тому Університет не мав технічної можливості підтвердити його на підставі даних ЄДЕБО. Через вказані причини, незалежні від Університету, ДВНЗ «ПДТУ» не мав як на момент отримання звернень ОСОБА_1 , так і на момент відкриття провадження по даній судовій справі, підстав для підтвердження факту належності їй диплома. Про наявність інших документів або свідків, які б підтвердили вищезазначений факт, ДВНЗ «ПДТУ» також невідомо.

На підставі викладеного представник просила прийняти законне і обґрунтоване рішення, з урахуванням даних пояснень.

Заявник у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заяви підтримала у повному обсязі.

Від представника Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» - Лічман О.В. надійшла заява, в якій заінтересована особа просила розгляд справи провести за її відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на викладене, суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з абзацом 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Із копії трудової книжки НОМЕР_3 та копії диплому серії НОМЕР_1 від 04 липня 1988 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлено, що у 1983 році « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступила до Ждановського металургійного інституту, а у 1988 році закінчила його, отримавши повну вищу освіту за спеціальністю автоматизація металургійного виробництва.

Із копії диплому серії НОМЕР_1 від 04 липня 1988 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачається, що ім`я здобувача українською мовою зазначено як « ОСОБА_1 », російською « ОСОБА_3 ».

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 », російською мовою « ОСОБА_3 ».

Таким чином, ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначене у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 українською мовою відрізняється від того, що зазначене у дипломі серії НОМЕР_1 від 04 липня 1988 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - Інеса / Інесса, однак збігається російською мовою - « ОСОБА_3 ».

Відповідно до відповіді від 21.10.2025 року № 75/05-709, встановлено, що «Ждановський металургійний інститут перейменовано в Маріупольський металургійний інститут (наказ від 31 січня 1989 року № 19-05). Наказом Міністерства освіти України від 07 грудня 1993 року № 435 і Постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 956 створено Приазовський державний технічний університет на базі Маріупольського металургійного інституту. Наказом Міністерства освіти і науки України від 09 січня 2009 року № 4 Приазовський державний технічний університет перейменовано в Державний вищий навчальний заклад «Приазовський державний технічний університет».

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

З урахуванням наданих заявником доказів, оскільки неправильне написання ім`я заявника ОСОБА_1 , у правовстановлюючому документі - дипломі серії НОМЕР_1 від 04 липня 1988 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виданого 04.07.1988 р. Ждановським металургійним інститутом, створює перешкоди для підтвердження факту навчання в Ждановському металургійному інституті, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний вищий навчальний заклад «Приазовський державний технічний університет» про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) правовстановлюючого документа - диплома інженера серії НОМЕР_1 , виданого 04.07.1988 року Ждановським металургійним інститутом, реєстраційний номер 26645.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 січня 2026 року.

Суддя Н.О.Горбенко