Справа № 369/2857/26
Провадження № 2-о/369/316/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лапченко О.М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

встановила:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Заяву подано в порядку окремого провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

Суд зауважує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Розглянувши вказану заяву вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Окремо слід звернути увагу на те, що на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами обох із подружжя.

Натомість заява ОСОБА_1 подана лише нею, що не може вважатись спільною заявою подружжя на розірвання шлюбу.

Також матеріали поданої заяви не містять персональних даних другого з подружжя (ПІБ, дата народження), відомостей про його зареєстроване місце проживання, РНОКПП та контактного телефону.

Крім того, як вбачається із заяви, поданої заявницею, остання не містить прохальної частини та посилання на норми закону.

За таких обставин заявнику у заяві необхідно зазначити дані іншого з подружжя, який повинен підписати заяву особисто, а в якості заінтересованої особи вказати відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням адреси місця знаходження, поштового індексу, номери засобів зв`язку та ідентифікаційного номеру ЄДРПОУ, викласти прохальну частину заяви та посилання на норми закону.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких умов, згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху, надавши заявниці термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, та приведення заявлених вимог у відповідність з вимогами процесуального законодавства.

Суд також зауважує, що законодавством передбачено право на розірвання шлюбу шляхом звернення обох із подружжя до органів РАЦСу (зокрема, в разі згоди обох із подружжя на розірвання шлюбу та за відсутності неповнолітніх дітей на утриманні).

Керуючись ст.175, 177, 185, 294 ЦПК України, ст.ст. 109, 157 СК України, суддя

постановила:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу, що звернувся із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя - О.М. Лапченко