Справа № 504/3440/17
Номер провадження 2-і/504/131/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Вінської Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що 03.11.2017 року суддею Комінтернівського районного суду Одеської області Добровим П.В. винесено судовий наказ по цивільній справі №504/3440/17, яким стягнуто з Житлово комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, 65570, Одеська область, Лиманський район, смт Чорноморське, вул. Гвардійська, буд. 36, р/р НОМЕР_1 в АБ «Південний» м. Одеса, МФО 328209, ідентиф. код 31790926, заборгованість за оплату житлово комунальних послуг в розмірі 17060,66 грн. та судовий збір у розмірі 842,00грн. Під час проведення внутрішньої перевірки діловодства підприємства та підготовки матеріалів для звернення до органів примусового виконання було встановлено відсутність оригіналу судового наказу. Вжиті заявником заходи щодо його пошуку, зокрема перевірка архівних матеріалів, вхідної та вихідної кореспонденції, а також робочих місць відповідальних працівників, результатів не дали. Факт втрати судового наказу зафіксовано Актом № 1 від 02.01.2026 року, що підтверджує неможливість його пред`явлення до примусового виконання. Станом на грудень 2025 року заборгованість не погашена, її загальний розмір складає 109 385,72 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.11.2017 року суддею Комінтернівського районного суду Одеської області Добровим П.В. винесено судовий наказ по цивільній справі №504/3440/17, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області, 65570, Одеська область, Лиманський район, смт Чорноморське, вул. Гвардійська, буд. 36, р/р НОМЕР_1 в АБ «Південний» м. Одеса, МФО 328209, ідентиф. код 31790926, заборгованість за оплату житлово комунальних послуг в розмірі 17060,66 грн. та судовий збір у розмірі 842,00грн.

У відповідності до наявних у матеріалах справи поштових повідомлень боржник ОСОБА_1 отримала вказаний судовий наказ 28.11.2017 року, стягувачем судовий наказ отримано 23.11.2017 року.

Комісією Житлово комунального господарства Чорноморсько/ї селищної ради у складі Лозова А.А., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час проведення внутрішньої перевірки діловодства підприємства та підготовки матеріалів для звернення до органів примусового виконання було встановлено відсутність оригіналу судового наказу. Вжиті заявником заходи щодо його пошуку, зокрема перевірка архівних матеріалів, вхідної та вихідної кореспонденції, а також робочих місць відповідальних працівників, результатів не дали. Факт втрати судового наказу зафіксовано Актом № 1 від 02.01.2026 року.

. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 5ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого документа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого документа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Однак до Доброславського районного суду Одеської області вказаний судовий наказ не повертався, що вбачається з матеріалів справи №504/3440/17.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, строки, встановлені у ч.1 вказаної статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не можуть негативно впливати на права стягувача. Відсутність виконавчого листа, своєчасно пред`явленого стягувачем, перешкоджає виконанню рішення суду та порушує його права, тому суд вважає, що строк для пред`явлення виконавчого документу пропущено заявником з поважних причин, що не залежали від нього, тому необхідно задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката судового наказу, виданого 21.10.2009 Радомишльським районним судом Житомирської області у справі №2-н-22/09 за заявою ВАТ «Універсал-Банк» позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 110565,43 грн. та про визнання причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання поважними та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15.10.2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Згідно ч.2ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ або за місцем виконання.

Враховуючи викладені вище норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд вбачає підстави для задоволення заяви про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку пред`явлення судового наказу до виконання, оскільки, вони підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Керуючись ст.ст.258-261,352,354, п. 17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про видачу про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити.

Видати стягувачу Житлово-комунальному господарству Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про видачу дублікат судового наказу, виданого 03.11.2017 Комінтернівським районним судом Одеської області у справі №504/3440/17 за заявою Житлово комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги в розмірі 17 060грн. 66 коп. та судових витрат судового збору 842,00 грн.

Визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк для пред`явлення до виконання дублікату судового наказу у справі №504/3440/17 за заявою Житлово комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги в розмірі 17 060грн. 66 коп. та судових витрат судового збору 842,00 грн

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Вінська Н. В.