ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/201/26 Справа № 178/967/24 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Карпенка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року в цивільній справі номер 178/967/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Леся Леонідівна, Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання договору поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року припиненим та зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до Криничанського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Леся Леонідівна, Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання договору поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року припиненим та зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 листопада 2023 року вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 листопада 2021 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було відмовлено у зв`язку з тим, що відносно вищевказаної спадкодавиці, виявлено інформацію про державну реєстрацію обтяжень.

27.01.2023 року на адресу Криничанського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено заяву про зняття арешту з майна померлої ОСОБА_2 . З відповіді Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.02.2023 року №2099/34-34/2 вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні перебував виконавчий лист №2/0417/2215 від 14.03.2012 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення (солідарно) з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 304292,00 грн (ВП 36232495), по якому державним виконавцем 06.03.2014 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року №606-ХIV винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. За період з 07.03.2014 року по 01.02.2023 року виконавчий документ повторно до виконання не пред`являвся, тому підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 відсутні.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 291073,47 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 3219,00 грн. Вказане заочне рішення набрало законної сили 13 березня 2012 року.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, доповнено заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року. Вказано в резолютивній частині рішення: Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 36431,14 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 291073,47 грн, із яких: заборгованість за кредитом 25259,40 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 201815,02 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9863,03 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 78802,65 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 1308,71 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 10456,20 грн.

У грудні 2015 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 для стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0715, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 50000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2011року. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №0715 між ОСОБА_3 та АТ КБ «Приватбанк» 21 вересня укладені договори поруки №0715-2, №0715-3 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_2

ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 01.12.2015 року в розмірі 78971 доларів США. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року з відповідачів стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» 37682,70 доларів США, різниця становить 41288,30 доларів США. Позивач з урахуванням уточнень просив суд з відповідачів (солідарно) стягнути на свою користь 41288,30 доларів США.

Оскільки АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду 28 грудня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку для звернення з вимогами до поручителя, який в даному випадку слід відраховувати від дати набрання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості законної сили з 13 березня 2012 року, тому договір поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року припиненим.

Позивачка просила суд визнати договір поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 припиненим; зняти арешт з майна боржника, державна реєстрація обтяжень: номер запису про обтяження: 285666 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 06.03.2013 року, виданий 14.02.2013 року, видавник: відділ ДВС Криничанського РУЮ; вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, який було накладено держаним виконавцем з примусового виконання, виконавчий лист №2/0417/2215 від 14.03.2012 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення (солідарно) з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 304292,00 грн (ВП 36232495); стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л., Верхньодніпровський ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання договору поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року припиненим та зняття арешту з майна задоволено.

Визнано договір поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року, укладений між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_2 припиненим.

Знято арешт з майна боржника, державна реєстрація обтяжень: номер запису про обтяження: 285666 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 06.03.2013 року, виданий 14.02.2013 року, видавник: відділ ДВС Криничанського РУЮ; вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, який було накладено держаним виконавцем з примусового виконання, виконавчий лист №2/0417/2215 від 14.03.2012 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. про стягнення (солідарно) з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 304292,00 грн (ВП 36232495).

Із вказаним рішенням не погодився відповідач АТ КБ «ПриватБанк», подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2025 року по справі №178/967/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позивачку.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не встановлені істотні обставини по справі.

Договором поруки сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору.

Виходячи із приписів вищевказаних норм цивільного законодавства та умов договору, наявності судового рішення про стягнення заборгованості з позичальника і поручителів в справі №2/0417/2215/2012, в даній ситуації не підлягають застосуванню передбачені ч. 4 ст. 559, 609 ЦК України як підстави припинення поруки.

Ухвалення судом рішення в справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про визнання поруки припиненою, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості.

Враховуючи наявність судового рішення в справі №2/0417/2215/2012 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , позовна заява про визнання договору поруки припиненим є фактичним намаганням уникнення цивільно-правової відповідальності, що виникло на підставі судового рішення і порушує принцип res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2004 року у справі Світлана Науменко проти України (Svetlana Naumenko v.Ukraine), заява №41984/98, §53). Тому задоволення позову про визнання поруки припиненою в одній справі не є ані підставою перегляду судового рішення в іншій справі за нововиявленими обставинами (частина друга статті 423 ЦПК України), ані підставою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (частина друга статті 432 ЦПК України). Такий висновок кореспондується з висновками Великої палати Верховного суду України від 26.01.2021 року в справі №522/1528/15-ц.

АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що при вирішені даного спору суд повинен врахувати, що позивач не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Отже в цій справі №178/967/24, що розглядається позовні вимоги не підлягають задоволенню через обрання позивачем неналежного способу захисту.

Від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Верховська О.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивачка просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року по справі №178/967/25 залишити без змін.

Твердження представника АТ КБ «ПриватБанк», що договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору не може бути взято до уваги судом апеляційної інстанції як аргумент апеляційної скарги.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 ЦК України та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно з якими порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Так, у кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений - 21 вересня 2011 року. З позовними вимогами до суду банк звернувся 28 грудня 2015 року, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для звернення з вимогами до поручителя, який в даному випадку слід відраховувати від дати набрання заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі №2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості законної сили - з 13 березня 2012 року. Отже, в даному випадку кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а тому порука є припиненою.

Щодо тверджень представника АТ КБ «ПриватБанк» про неналежний спосіб захисту в частині позовних вимог про зняття арешту з майна, представник позивачки зазначає, що в ході судового розгляду було встановлено, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.03.2014 року до відділу ВДВС від ПАТ «Приватбанк» виконавчі листи у відношенні ОСОБА_2 не надходили та на виконанні не перебувають, тому вжите обтяження у вигляді арешту нерухомого майна повинно бути скасовано.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 року у справі №2/0301/806/11 виклав позицію, зазначивши, що не зняття арешту з майна боржника протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивачки адвокат Верховська О.В. апеляційну скаргу не визнала, просила її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання апеляційного суду відповідач АТ КБ «Приватбанк» та треті особи Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л., Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. подала заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с. 148, 149, 151, 152).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 03 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 листопада 2021 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було відмовлено (а.с. 12-13).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 352997616 сформованої 03.11.2023 року відносно вищевказаної спадкодавиці, виявлено інформацію про державну реєстрацію обтяжень: номер запису про обтяження:285666 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 06.03.2013 року, виданий 14.02.2013 року, видавник: відділ ДВС Криничанського РУЮ; вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно (а.с.23-24зв).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 291073 грн. 47 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 3219,00 грн. Вказане заочне рішення набрало законної сили 13 березня 2012 року (а.с. 17-17зв).

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості доповнено заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року. Вказано в резолютивній частині рішення: Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 36431,14 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 291073,47 грн, із яких: заборгованість за кредитом 25259,40 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 201815,02 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9863,03 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 78802,65 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 1308,71 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 10456,20 грн (а.с. 18-18зв).

Матеріали справи містять постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №0715 від 21 вересня 2007 року, яка утворилася станом на 01 грудня 2015 року та складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7559,93 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитом в розмірі 283533,32 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 6875,92 грн (а.с. 19-22зв).

З відповіді Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.02.2023 року №2099/34-34/2 вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні перебував виконавчий лист №2/0417/2215 від 14.03.2012 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення (солідарно) з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 304292,00 грн. (ВП 36232495), по якому державним виконавцем 06.03.2014 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року №606-ХIV (зі змінами) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. За період з 07.03.2014 року по 01.02.2023 року виконавчий документ повторно до виконання не пред`являвся, а підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 відсутні (а.с. 25).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частини перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 62-66 постанови від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц зазначила: «..Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Отже, ухвалення судом рішення в справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про визнання поруки припиненою, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості».

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.12.2025 року у справі №495/5231/21.

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 291073,47 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 3219,00 грн. Вказане заочне рішення набрало законної сили 13 березня 2012 року.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості доповнено заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року. Вказано в резолютивній частині рішення: Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 36431,14 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 291073,47 грн, із яких: заборгованість за кредитом 25259,40 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 201815,02 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9863,03 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 78802,65 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 1308,71 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011 року складає 10456,20 грн.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 352997616, сформованої 03.11.2023 року відносно спадкодавиці ОСОБА_2 , виявлено інформацію про державну реєстрацію обтяжень: номер запису про обтяження:285666 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 06.03.2013 року, виданий 14.02.2013 року, видавник: відділ ДВС Криничанського РУЮ; вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Ураховуючи, що на момент подання даного позову Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 03 березня 2012 року була розглянута справа №2/0417/2215/2012 про стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором №0715 від 21.09.2007 року, останні повинні були захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу.

Відтак, звернення в суд з окремим позовом про визнання поруки припиненою не є належним способом захисту права.

Що стосується вимоги про зняття арешту з майна, апеляційний суд вважає, що позивачкою не доведено, що майно, на яке накладено арешт , не є спільним майном подружжя та належить померлої ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності. В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що боржник ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_2 є подружжям.

За таких обставин, суд першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм матеріального права до спірних правовідносин дійшов помилкового висновку про задоволення позову про визнання договору поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року припиненим та зняття арешту з нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги є такими, що заслуговують на увагу.

Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 1816,80 грн (а.с. 112), тому з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в повному обсязі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Леся Леонідівна, Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання договору поруки №0715-3 від 21 вересня 2007 року припиненим та зняття арешту з майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , судові витрати зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 1816,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 січня 2026 року.

Судді: