Провадження № 6/369/2/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року м.Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., розглянувши у письмовому провадження заяву боржника ОСОБА_1 в інтересах його діє адвокат Калафута Дарія Володимирівни про зупинення виконання судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.12.2025 року у справі №369/23499/25 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И Л А :

22 грудня 2025 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О. за заявою ОСОБА_2 було видано судовий наказ у справі № 369/123499/25, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.12.2025 року і до повноліття дітей.

ОСОБА_1 до суду подана заява про зупинення виконання вказаного судового наказу у справі № 369/23499/25.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 07.01.2026 року заява ОСОБА_1 буда передана судді Хацько Н.О.

В обґрунтування заяви представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Калафута Дарія Володимирівни вказує, що виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей є передчасним, оскільки між сторонами є спір щодо реалізації батьківських прав, він має намір подати позов про визначення місця проживання дітей, що безпосередньо пов`язаний з утриманням дітей, участі у їх вихованні та забезпеченні інтересів дітей. Зупинення виконання судового наказу є єдиним ефективним способом захисту прав боржника. Також має намір в подальшому ставити питання про скасування вказаного наказу. У зв`язку з чим просить суд зупинити виконання судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.12.2025 року у справі №369/23499/25 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Згідно п.13 ст.7 УПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у праві матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши заяву про зупинення виконання судового наказу та матеріали справи суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 в заяві про зупинення виконання судового наказу посилається на те, що бажає в майбутньому скасувати судовий наказ, що є підставою для вирішення питання про зупинення виконання вказаного судового наказу. А також підставою є намір звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За загальним правилом ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав,крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу (тобто, крім випадків видачі судового наказу за вимогами про стягнення аліментів).

Згідно з вимогами ч.ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Аналізуючи норм вищевказаних статей ЦПК України суддя вважає необхідним зазначити, що порядок скасування судового наказу не передбачає вирішення питання про зупинення його виконання як забезпечення способу захисту прав боржника.

Згідно до ст.432 ЦПК України суд до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

При цьому, суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом при розгляді заяви стягувача або боржника про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі, чи визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Також необхідно звернути увагу, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключні обставини, що зумовлюють зупинення вчинення виконавчих дій.

Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси заявника власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення (судового наказу) є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала відповідне клопотання, інших осіб, які є учасниками справи, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням судового рішення. При цьому, відповідне клопотання має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

В свою чергу, з такими вимогами ОСОБА_1 до суду не звертався.

Заявником не обґрунтовано реальне існування ризиків, які б обумовлювали необхідність зупинення виконання судового наказу від 22 грудня 2025 року, а також не додано відповідних доказів на їх підтвердження. Маючи намір звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дітей та сам факт звернення з таким позовом до суду не є підставою для зупинення виконання судового рішення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що метою видачі вказаного наказу є забезпечення повсякденного утримання дитини, і тимчасове зупинення виконання судового наказу може негативно вплинути на забезпечення, передбачених ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», її прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виходячи з наведеного, вважаю, що заява ОСОБА_1 про зупинення виконання судового наказу є необгрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Таким чином суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про зупинення виконання судового наказу від 22.12.2025 року у справі №369/23499/25.

Керуючись ст. ст. 94, 129-1 Конституції України, ст. ст. 18, 160, 258-260, 431, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання судового наказу Києво-Святошинського районного с уду Київської області від 22.12.2025 року у справі №369/23499/25 про стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О. Хацько