БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/120/26
Провадження № 2-н/497/12/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"19" січня 2026 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши в залі суду в м.Болград заяву адвоката Арабаджи Ірини Михайлівни - представника ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 для утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

12.01.2026 року адвокат Арабаджи І.М. - представник заявниці ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою щодо видачі судового наказу про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь заявниці аліментів для утримання спільного сина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що дитина проживає з заявницею та повністю перебуває на її, заявниці утриманні, а ОСОБА_2 , що є батьком дитини, - не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання. Аліменти просить стягнути в розмірі 1 / 4 частини усіх доходів батька дитини (боржника), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку, що вищезазнаечна заява про видачу судового наказу щодо стягнення вищезазначених аліментів з боржника не підлягає задоволенню та навіть розгляду, виходячи з наступних обставин, встановлених судом.

Так, положеннями ст.162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, що встановлені цим Кодексом.

Положеннями ЦПК України визначено загальну (ст.27 ЦПК України) та альтернативну (ст.28 ЦПК України) підсудність.

В силу вимог ч.2ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.1ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч.1ст.187 ЦПК України, в разі, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому ч.8 цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, а відповідно до ч.8 цієї статті - суддя з метою визначення підсудності може ... користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповідей Єдиного державного демографічного реєстру за№№2250101, 2250197 та 2250214 від 19.01.2026р. на запити суду (за РНОКПП і датою народження батька дитини (боржника), - які зазначені у заяві, та окремо за кожним з цих параметрів) - які прикріплені до матеріалів електронної справи, - вбачається, що в цьому реєстрі не знайдено відомостей про гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з`ясування причини відсутності цих відомостей у вказаному реєстрі не входить до компетенції суду (особа могла померти, змінити громадянство, не отримувати біометричний чи закордонний паспорт, тощо).

В самій заяві зазначено, що ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 - тобто, останнє відоме суду місце його проживання/перебування є Тарутинський район Одеської області.

Крім того, з відповіді Єдиного державного демографічного реєстру за№2250245 за РНОКПП і датою народження заявниці - матері дитини - вона зареєстрована, хоча й у Болградському районі (с.Юр`ївка, Код КАТОТТГ НОМЕР_1 ), але на території Тарутинської ОТГ, яка є колишнім Тарутинським районом.

Наразі Тарутинський район ліквідована адміністративно-територіальна одиниця згідно реформи децентралізації - внаслідок якої змінився адміністративно-територіальний поділ Одеської області зі збереженням її загальних меж. Замість 490 сільських, селищних і міських рад утворено 91 об`єднану територіальну громаду, а замість 26 районів 7 укрупнених районів. Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-IX, яка набула чинності з 19.07.2020, до складу Болградського району увійшла й територія Тарутинського району Одеської області.

Проте, Законом України №950-IX від 03.11.2020р. Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII доповнено пунктом 31, згідно з яким до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше, ніж 1 рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, що був введений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (п.3-1 зі змінами, згідно ЗУ №1874-IX від 16.11.2021; в редакції ЗУ №2808-IX від 01.12.2022).

Тому, зважаючи на те, що Тарутинський суд Одеської області, який не є наразі ліквідованим і його юрисдикція розповсюджується на територію колишнього Тарутинського району до остаточного реформування судів за територіальним принципом, здійснює свою діяльність на тій частині території Болградського району, що є колишньою територією Тарутинського району, - вважаю, що заява підсудна Тарутинського районному суду Одеської області, а тому не підсудна Болградському районному суду Одеської області - враховуючи останнє відоме місце проживання боржника та враховуючи зареєстроване місце проживання/перебування заявниці - на території цієї ж ОТГ.

Ця обставина також підтверджується зазначенням в тексті самої заяви відомостей про перебування у провадженні Тарутинського районного суду Одеської області справи з позовом про розірвання шлюбу між цими ж сторонами (спр.№514/1196/25).

А тому представник заявника - професійний адвокат - Арабаджи І.М. - не може не знати ці вищевказані вимоги чинного законодавства стосовно територіальної юрисдикції Тарутинського районного суду Одеської області, оскільки неодноразово зверталася до Болградського районного суду в межах інших цивільних справ, де судом їй були роз`яснені положення ЗУ №950-IX від 03.11.2020, Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII, - про доповнення його п.31 щодо діяльності системи місцевих судів на території України - які продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою ВР України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-IX, але не пізніше, ніж 1 рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, як вказано вище - не зважаючи на утворення нових і ліквідацію деяких колишніх районів.

Крім того, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від "14" листопада 2025р. в межах справи №497/2974/25/провадж. №2-н/497/354/25 - вже одного разу було відмовлено з цих же самих вищезазначених підстав у задоволенні вимог заяви адвоката Арабаджи І.М - представника заявниці ОСОБА_1 - щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 для утримання їх спільної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та роз`яснено заявниці, що, відповідно до ч.1ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини 1 ст.165 цього Кодексу, - не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не перешкоджає зверненню до суду з такими самими вимогами у позовному провадженні шляхом подання до суду позовної заяви у порядку 174-273 ЦПК України.

Однак, як вбачається з вищевикладеного, представник заявнці - адвокат Арабаджи І.М. звертається до суду повторно з ідентичною заявою про видачу судового наказу не усунувши недоліків і не зазначаючи, що звертається до суду удруге - що є зловживанням правом і зайвим витрачанням процесуального часу суду, розуміючи, що судовий збір за заявами про стягнення аліментів не сплачується та змусивши суд витратити час на запити до реєстрів, які в умовах перебоїв з електропостачання і інтернетпостачання вимагають від судді значного часу, який міг бути витрачений на вирішення інших справ в умовах надмірного навантаження, - з чого вбачаються підстави для притягнення винної в цьому особи до відповідальності за неповагу до суду в розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на підставі ст.148 ЦПК України.

Так, в ухвалі від 14.11.2025р. у справі №497/2974/25/провадж. №2-н/497/354/25 судом заявниці зазначалося, що, згідно ч.9ст.165 ЦПК України, в разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, - суд відмовляє у видачі судового наказу, однак представник заявниці, не зазначаючи інших підстав і відомостей, звертається повторно до того ж суду з тією ж самою заявою з тими ж вимогами та підставами - порушуючи правила підсудності.

Таким чином, оскільки отримана судом інформація не надає суду можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника ОСОБА_2 та визначити підсудність справи з цих відомостей, та з огляду на те, що останнє відоме місце його проживання, як і місце реєстрації заявниці - є Тарутинська ОТГ, з огляду на вищезазначене та відповідно до ст.165 ЦПК України, - не підлягає задоволенню заява адвоката Арабаджи І.М. в інтересах заявниці ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 для утримання неповнолітньої дитини.

Керуючись ч.9 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою адвоката Арабаджи Ірини Михайлівни - представника і в інтересах заявниці ОСОБА_1 - про стягнення аліментів з ОСОБА_2 для утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику/представнику, що, відповідно до ч.1ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, - не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не перешкоджає зверненню до суду з такими самими вимогами у позовному провадженні шляхом подання до суду позовної заяви у порядку 174-273 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. А, в разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження - сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова