Справа № 466/3842/25
Провадження № 2/466/343/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ковальчука О.І.

секретаря Пилипців О.-І.І.

з участю представника позивача, адвоката Руккаса Д.М.

справа №466/3842/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути транспортний засіб

в с т а н о в и в:

23.04.2025 року адвокат Руккас Д.М. звернувся до суду з позовом до в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути транспортний засіб, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості 39111,51грн. та штраф в розмірі 23059,10грн.; зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки: MAZDA, модель: 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір: чорний, рік випуску: 2006р., номер шасі НОМЕР_2 , а також стягнути понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала з ОСОБА_1 попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме: марка: MAZDA, модель: 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір: чорний, рік випуску: 2006р., номер шасі НОМЕР_2 .

Відповідно до даного попереднього договору сторони домовилися укласти Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу до 05 квітня 2026 року. Також сторони узгодили між собою, що вартість транспортного засобу становить 285 256,00 грн., що еквівалентно 7 240 доларів США. Пунктом 2.2.3. Попереднього договору зазначено, що Покупець ( ОСОБА_2 ) зобов`язаний не пізніше 5-го числа кожного місяця, сплачувати Продавцю ( ОСОБА_1 ) грошову суму в гривнях, що на день проплати становитиме еквівалент у розмірі 260 доларів США. Однак, ОСОБА_2 виконала дане зобов`язання лише частково. Станом на 07 квітня 2025 року загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 39111,51грн. (розрахунок додається).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

ОСОБА_2 повністю не сплатила, передбачений Попереднім договором, суми чим порушив умови Договору. Тому, ОСОБА_1 в судовому порядку стягує дану заборгованість в розмірі 39 111,51 грн.

Крім цього, згідно п. 2.2.6. Попереднього договору сторонами передбачений штраф, який Покупець сплачує в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день заборгованості. Відповідно до розрахунку 1 % штрафу, станом на 06 квітня 2025 року, ОСОБА_2 нараховується штраф у розмірі 23 059,10 грн. (розрахунок додається).

Відповідно до п. 2.2.7. Договору, якщо покупець прострочив оплату згідно п. 2.2.3. Договору більше ніж десять днів, то продавець має право розірвати Договір в односторонньому порядку з поверненням автомобіля, без повернення коштів отриманих згідно з даною угодою.

Оскільки ОСОБА_2 прострочила в лютому 2025 році оплату більше ніж десять днів, користуючись правом, передбаченим п. 2.2.7. Договору, ОСОБА_3 розірвала Попередній договір купівлі - продажу транспортного засобу від 05.04.2024р. в односторонньому порядку, про що повідомила ОСОБА_2 .

В повідомлені про розірвання Попереднього договору зазначена вимога про повернення транспортного засобу ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня отримання повідомлення. Однак, відповідно до інформації з трекінгу на інтернет сайті ПАТ «Укрпошта» даний лист знаходиться з 10.04.2025р. у поштовому відділенні за місцем проживання ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Представник позивача, адвокат Руккас Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, адвокат Гандзюлевич Я.А. в судовому засіданні зазначив, що відповідач бажає мирно врегулювати спір. Відповідач та представник відповідача двічі подавали заяви про відкладення розгляду справи, однак відзиву до суду подано не було, в останні судові засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату судового засідання, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 05 квітня 2024 року між ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «MAZDA», модель: 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір: чорний, рік випуску: 2006р., номер шасі НОМЕР_2 вартістю 285256,00 грн., що еквівалентно 7240 доларів США. (п. п. 1.2. та 1.6. цього договору). Сторони домовились укласти основний договір до 05 квітня 2026 року.

Пунктом 2.2.3. цього договору передбачено сплату покупцем з 05 квітня 2024 року по 05 квітня 2026 року не пізніше 5-го числа кожного місяця грошову суму в гривнях, що еквівалентно 260 доларів США.

Підтвердженням сплати сум зазначених в п.2.2.3, буде письмовий напис довільного змісту та особистий підпис здійснений Продавцем (або його представником) на останній сторінці цього Договору.

За несвоєчасне внесення платежів зазначених в п. 2.2.3, Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день такого прострочення.

Якщо Покупець прострочить оплату згідну пункту 2.2.3 даного договору, останній зобов`язаний сплатити 1 % від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, 1 % штрафу, станом на 06 квітня 2025 року, відповідачем ОСОБА_2 нараховано штраф у розмірі 23059,10грн.

Якщо Покупець прострочить оплату згідну пункту 2.2.3 даного договору більш як на 10 (десять) календарних днів Продавець має право розірвати договір в односторонньому порядку з поверненням автомобіля, без повернення коштів отриманих згідно даної угоди.

Оскільки ОСОБА_2 прострочила в лютому 2025 році оплату більше ніж десять днів, користуючись правом, передбаченим п. 2.2.7. Договору, ОСОБА_3 розірвала Попередній договір купівлі - продажу транспортного засобу від 05.04.2024р. в односторонньому порядку, про що повідомила ОСОБА_2 . В повідомлені про розірвання Попереднього договору зазначена вимога про повернення транспортного засобу ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня отримання повідомлення. Однак, відповідно до інформації з трекінгу на інтернет сайті ПАТ «Укрпошта» даний лист знаходиться з 10.04.2025р. у поштовому відділенні за місцем проживання ОСОБА_2 .

Отже, станом на 07 квітня 2025 року вимога позивача залишена без відповіді, а заборгованість ОСОБА_2 за вказаним договором становить 39111,51грн. та штраф в розмірі 23059,10грн.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що у зв`язку з укладенням зазначеного договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.04.2024 між сторонами виникли правовідносини, які регулюються (окрім положень Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку) Законом України «Про захист прав споживачів», так як вказаний Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживча, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Вищезазначене свідчить про те, що укладання основного договору між сторонами в майбутньому неможливо, оскільки позивач, як споживач, втратив довіру до відповідача, та наполягає на поверненні сплачених коштів.

Укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу є недійсним з моменту його вчинення, внаслідок чого позивачу, в порядку застосування ст.216 ЦК України, слід повернути сплачені на виконання цього договору кошти шляхом їх стягнення з відповідача.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України у рішенні по справі №15-рп/2011 від 10.11.2011: «Одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Кодексу (ЦК). Разом з тим зазначена свобода є обмеженою - межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності. Конституційний Суд України виходить також з того, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Цивільного Кодексу). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому послуги».

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 610 ЦКУ визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормою ст. 635 ЦК України, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладання договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завданні простроченням.

Враховуючи, що відповідачем не оспорений факт невиконання у повному обсязі узятих на себе зобов`язань зі сплати вартості придбаного транспортного засобу у повному обсязі, розмір наявної заборгованості, суд вважає заявлені в цій частині позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок погашення боргу 39111,51грн. та штраф в розмірі 23059,10грн.

Положеннями частини 1 статті 387 ЦК України передбачене право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Оскільки ОСОБА_2 не виконала свого обов`язку з оплати коштів ОСОБА_1 за умовами Попереднього договору, а отже, у позивача виникло право на повернення транспортного засобу марки: MAZDA, модель: 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір: чорний, рік випуску: 2006р., номер шасі НОМЕР_2 .

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 2779,42 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 39111,51грн. (тридцять дев`ять тисяч сто одинадцять гривень п`ятдесят одну копійку) та штраф в розмірі 23059,10грн. (двадцять три тисячі п`ятдесят дев`ять гривень десять копійок).

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки: MAZDA, модель: 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір: чорний, рік випуску: 2006р., номер шасі НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2779,42грн. (дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять гривень сорок дві копійки).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 січня 2026 року.

Суддя О. І. Ковальчук