УХВАЛА

14 січня 2026 року

м. Київ

справа № 201/10032/23

провадження № 61-13937ск25

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді заяви

про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 грудня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента ЛТД» про зобов`язання розглянути звернення, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 29 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 22 жовтня 2025 року.

2. Протоколом автоматизованої системи документообігу суду

від 07 листопада 2025 року справу призначено судді-доповідачу Лідовцю Р. А. судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Луспеник Д. Д.

3. Верховний Суд ухвалою від 02 грудня 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня

2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вента ЛТД» про зобов`язання розглянути звернення, відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто заявнику.

4. 24 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 грудня 2025 року та заява про відвід судді від розгляду заяви про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду

від 02 грудня 2025 року, у якій заявник висловив недовіру судді Лідовцю Р. А.,

а також заперечення проти того, щоб зазначений суддя розглядав та вирішував заяву про виправлення описки.

5. Верховний Суд ухвалою від 13 січня 2026 року заяву ОСОБА_1

про відвід судді Лідовця Р. А. визнав необґрунтованою та ухвалив заяву передати для її вирішення у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2026 року вказану заяву передано для вирішення судді Верховного Суду Каларашу А. А.

7. Заява ОСОБА_1 відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. від участі у розгляді справи задоволенню не підлягає з огляду на таке.

8. Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь?якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.

9. Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

10. Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

11. Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

12. У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод

1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) як джерело права.

13. У рішенні у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, від 09 листопада

2006 року) ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

14. За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

15. Вивчивши матеріали касаційного провадження та зміст заявленого відводу, суд встановив, що заявник не вказав будь-яких об`єктивних і обґрунтованих підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

16. Заявляючи відвід судді Верховного Суду Лідовцю Р. А., заявник

ОСОБА_1 зазначив, що вказаний суддя не врахував подані докази та усунуті недоліки касаційної скарги, не надав належної оцінки підставам касаційного оскарження, не дотримався принципу верховенства права. Однак ОСОБА_1 не зазначає жодної підстави, передбаченої статтями 36, 37 ЦПК України, за яких суддя Лідовець Р. А. не може розглядати справу і підлягає відводу. Зміст заяви зводиться до незгоди заявника з постановленим суддею процесуальним судовим рішенням (про повернення касаційної скарги). ОСОБА_1 не конкретизував жодних обставин, які б свідчили про відсутність безсторонності судді Лідовця Р. А. у розгляді заяви.

17. Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Лідовець Р. А. виявляє особисту упередженість або демонструє заінтересованість у результаті розгляду заяви. Безпідставні сумніви заявника у відсутності безсторонності судді не є вирішальним і не можуть бути підставою для відводу судді.

18. Водночас Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

19. Враховуючи, що доводи заявленого ОСОБА_1 відводу судді Верховного Суду Лідовцю Р. А. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, не доводять наявності у судді прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи, тому підстави для його відводу відсутні.

20. Керуючись статтями 33, 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді заяви про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 грудня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш