Провадження № 2/638/272/26
УХВАЛА

про залишення позову без руху

19 січня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Шамраєв М.Є., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо прийняття позовної заяви позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

До суду в електронній формі через електронний кабінет надійшла вказана позовна заява. Перевіривши відповідність позовної заяви ст. 175 - 177 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Як визначено п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У поданій позовній заяві позивач обґрунтовує заявлені вимоги, зокрема обставинами укладення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" із відповідачем кредитного договору № 261384665 від 07.04.2021 в електронній формі за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV44T4D відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 названого Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;

Як визначено ч. 1 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Натомість із доданих до позовної заяви електронних доказів неможливо встановити обставини щодо укладення зазначеного договору в електронній формі та підписання його в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV44T4D, зокрема доказів передачі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відповідачеві засобом зв`язку, вказаним ним під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", одноразового ідентифікатора MNV44T4D та доказів отримання його відповідачем; доказів реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за допомогою одноразового ідентифікатора MNV44T4D; доказів надсилання відповідачем даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності MNV44T4D.

При цьому суд ураховує, що відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Тож позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо укладення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" із відповідачем договору про споживчий кредит № 7071195 від 17.05.2023 в електронній формі.

Пунктом 2 Положення про Систему BankID Національного банку України затвердженого постановою Правління Національного банку України № 32 від 17.03.2020 року (надалі Положення) встановлено наступні визначення, зокрема: абонент-ідентифікатор - банк України, який є абонентом Системи BankID Національного банку та безпосередньо виконує функції ідентифікації, автентифікації та верифікації клієнтів (банку), які є користувачами Системи BankID Національного банку; абонент Системи BankID Національного банку (далі - абонент) - юридична особа резидент приватного або публічного права, яка має укладений Національним банком України (далі - Національний банк) договір приєднання до Системи BankID Національного банку, та Національний банк; автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу встановити та підтвердити особу користувача Системи BankID Національного банку; користувач Системи BankID Національного банку (далі - користувач) - фізична особа, яка ініціювала ЕЗІ з використанням Системи BankID Національного банку з метою отримання послуги від абонента - надавача послуг або контрагента абонента - надавача послуг зі спеціальним статусом. За змістом пунктів 21-26 Положення учасниками процесу взаємодії в Системі BankID Національного банку є: користувачі та абоненти; користувач для отримання послуги на порталі послуг із використанням Системи BankID Національного банку має обрати Систему BankID Національного банку як спосіб електронної дистанційної ідентифікації та/або верифікації; система BankID Національного банку після вибору користувачем Системи BankID Національного банку як способу електронної дистанційної ідентифікації та/або верифікації спрямовує його на центральний вузол Системи BankID Національного банку, на якому користувач має обрати абонентаідентифікатора; система BankID Національного банку після вибору користувачем абонента-ідентифікатора перенаправляє його на сторінку сервісу автентифікації обраного абонента-ідентифікатора для проходження користувачем багатофакторної автентифікації; абонент-ідентифікатор після успішного проходження користувачем багатофакторної автентифікації формує ЕПІ з даними користувача, запит на які надійшли в ЕЗІ; система BankID Національного банку відповідно до специфікації взаємодії забезпечує передавання ЕЗІ та ЕПІ між абонентами.

Суд ураховує, що згідно з повідомленням Нацкомфінпослуг від 13.02.2019 «Щодо порядку укладення електронного договору» належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) (далі Log file), якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів.

Відтак суд доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України є підставою для залишення її без руху із наданням позивачеві строку для усунення вказаних недоліків шляхом надання доказів передачі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відповідачеві засобом зв`язку, вказаним ним під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", одноразового ідентифікатора MNV44T4D та доказів отримання його відповідачем; доказів реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за допомогою одноразового ідентифікатора MNV44T4D; доказів надсилання відповідачем ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності MNV44T4D шляхом надання відомостей з інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (moneyveo.ua) щодо логування дій відповідача у зазначеній системі вигляді електронного доказу - log-файлу з інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (moneyveo.ua) за 07.04.2021 або інших доказів на підтвердження вказаних обставин (з урахуванням вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України та повідомленням Нацкомфінпослуг від 13.02.2019 «Щодо порядку укладення електронного договору»), а також доказів проведення верифікації відомостей щодо відповідача шляхом отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ (якщо така верифікація проводилась).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Тож залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Установити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Є. Шамраєв