Справа № 227/3881/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання головного державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Колесник Ольги Валентинівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Колесник Ольга Валентинівна звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на боржника виконавчими листами: № 227/3881/20 виданим 26.08.2021 Добропільським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість в сумі 17864,45 грн.; № 227/3881/20 виданим 26.08.2021, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість в сумі 1 340,60 грн.; № 227/3881/20 виданим 26.08.2021 Добропільським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість в сумі 80 435,26грн.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Донецькому відділі державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 79867277, до складу якого входять:

-виконавче провадження № 79526551, з виконання виконавчого листа № 227/3881/20 виданий 26.08.2021 Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість в сумі 17 864,45 грн.;

-виконавче провадження № 79526651 з примусового виконання виконавчого листа № 227/3881/20 виданий 26.08.2021, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість в сумі 1 340,60 грн.;

- виконавче провадження № 79526542 з примусового виконання виконавчого листа № 227/3881/20 виданий 26.08.2021 Добропільським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість в сумі 80 435,26 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка згідно матеріалів виконавчого провадження зареєстрованна за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач Державна іпотечна установа, адреса стягувача: Україна, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, звернувся до відділу ДВС із заявою щодо винесення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем 06.11.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79526551; 06.11.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79526651; 06.11.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79526542.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. Загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням № 79867277 складає 110504,35 грн. з урахуванням мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

Керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про арешт коштів боржника та спрямовано до фінансових установ банків-учасників обміну на виконання.

В перебігу виконавчого провадження встановлено, що у боржника є відкритий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», сума залишку коштів на рахунку - мінус 16749,30 грн.

Державним виконавцем Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про арешт майна боржника, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення виконання рішення.

Згідно відповіді МВС за боржником транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України, боржник як пенсіонер не значиться, особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.

Згідно відповіді Державної податкової служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, встановлено: боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді Державної податкової служби України про джерела та суми доходів, встановлено: інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

З метою отримання інформації відносно боржника державним виконавцем спрямовано запити до Державної міграційної служби України щодо наявності у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон, Державної прикордонної служби України щодо надання відомостей щодо перетину боржником державного кордону України.

Згідно отриманої відповіді з Державної міграційної служби, встановлено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи ДМС, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не оформлювався.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України, встановлено, що відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника є нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, винесено постанову про арешт майна боржника.

Провести опис або перевірити майновий стан нерухомого майна, не уявляється можливим у зв`язку з тим, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами

затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території України не проводяться. До зазначеного переліку включено м. Харциськ, м Іловайськ, Донецької області.

Так, боржником рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення, декларацію боржником не надано, будь яких дій спрямованих на виконання рішення боржник ОСОБА_1 не здійснила, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, боржником ОСОБА_1 рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно неї вищевказаних заходів примусового виконання.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про выдмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Так, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19 частина третя ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України», наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п.19 частини третьої ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, що встановлено ч. 1 ст. 441 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином: у відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин. Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі №331/8536/17-ц.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, а також самого боржника за місцем реєстрації не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

З аналізу наданих державним виконавцем матеріалів, не вбачається, що на момент звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, існував об`єктивно наявний факт навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду за межі України, тому в задоволенні подання головного державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Колесник Ольги Валентинівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.247, 258, 260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Колесник Ольги Валентинівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Руденко