Номер провадження: 22-ц/813/4668/26
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Лозко Ю.П. (суддя-доповідач), Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2025 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ

встановив:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2025 року вказаний вище позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 55481,19 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного вище заочного рішення суду.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 13 січня 2026 року засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що про існування ухвали суду від 07 жовтня 2025 року скаржниці стало відомо тільки 12 січня 2026 року, копію цієї ухвали суду вона не отримувала. Хоча судове рішення формально було розміщене в електронному кабінеті ЄСІТС, вона фактично не була повідомлена про його ухвалення та не мала реальної можливості своєчасного ознайомитися з ним, оскільки знаходиться за кордом та отримує інформацію про ухвалені судові рішення за допомогою застосунку «Дія». Однак, у цьому випадку, вона не отримувала електронних сповіщень у цьому застосунку про постановлену ухвалу суду. Крім того, посилається на те, що доступ до електронного кабінету з території Литви був ускладнений та фактично обмежений, оскільки вхід до відповідних електронних сервісів судової влади України, як правило, потребує стабільної ідентифікації користувача, підтвердження особи та використання засобів електронного підпису або інших інструментів ідентифікації, які не завжди доступні або коректно функціонують за межами України, та як правило блокуються, тому у цьому випадку скаржниця чекала сповіщення у застосунку «Дія». За наведених обставин, регулярний та своєчасний вхід до електронного кабінету був об`єктивно ускладнений, що позбавило її реальної можливості своєчасно ознайомлюватися з розміщеними у ньому документами.

Перевіривши доводи скаржниці, якими обґрунтовуються вимоги про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2025 року, колегія суддів зауважує про таке.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями статті 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За змістом статті 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Тож поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі N 926/1037-б/15, від 14 червня 2022 року у справі N 904/3541/15).

Згідно із ч.4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (абзац перший частини сьомої статті 14 ЦПК України).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Отже, процесуальний закон передбачає надсилання судового рішення як рекомендованим листом з повідомленням про вручення, так і в електронній формі через "Електронний кабінет", у тому числі на офіційну електронну адресу засобами підсистем Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу III затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених у частині шостій статті 14 ЦПК України, пункті 10 вказаного Положення, зокрема для тих, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі N 454/1883/22 (провадження N 14-117цс23), пункти 64-65).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії", заява N 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі "Каракуця проти України", заява N 18986/06).

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі N 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі N 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20).

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржуване заочне рішення Київським районним суду м. Одеси ухвалене 10 липня 2025 року.

Ухвала Київського районного суду м. Одеси, якою відмовлено у задоволенні заяви відповідачки про перегляд вказаного вище заочного рішення суду, постановлена 07 жовтня 2025 року.

Як установлено колегією суддів за допомогою підсистеми «Електронний суд», копію ухвали від 07 жовтня 2025 року доставлено до електронного кабінету скаржниці 08 жовтня 2025 року о 02:07 год, що підтверджується карткою руху документа.

За таких обставин, право на поновлення строку на апеляційне оскарження, обумовлене часом отримання копії вказаної вище ухвали суду, для скаржниці обраховується з 09 жовтня 2025 року і закінчується 07 листопада 2025 року включно. Проте апеляційну скаргу засобами електронного зв`язку подано 13 січня 2026 року, тобто з пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини 2 статті 354 ЦПК України.

Враховуючи, що скаржниця ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд", а підсистемою реалізовано функціонал автоматичного направлення сторонам у справі процесуальних документів, колегія суддів відхиляє аргументи скаржниці про її неповідомлення про постановлення судом першої інстанції ухвали від 07 жовтня 2025 року за допомогою цієї системи.

Саме такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2024 року у справі № 753/13117/23 (провадження № 61-8237св24).

Твердження скаржниці про те, що вона мала перешкоди у доступі до електронного кабінету у зв`язку з її перебуванням за кордоном, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

Як убачається з листа Державної прикордонної служби України від 29 червня 2023 року, доданого до апеляційної скарги, у проміжки часу з 24 лютого 2022 року по 22 червня 2022 року скаржниця знаходилася за кордоном, також, починаючи з 24 березня 2023 року ОСОБА_1 перебуває за межами України.

З відповіді №30205851 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІСТ убачається, що 29 квітня 2022 року, тобто у період перебування за кордоном,

ОСОБА_1 зареєструвала електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС.

Апеляційна скарга подана скаржницею 13 січня 2026 року, тобто під час її знаходження за кордоном.

Усупереч ст. 12,81 ЦПК України скаржницею, що є її процесуальним обов`язком не надано доказів того, що у період строку на апеляційне оскарження та до моменту звернення з апеляційною скаргою вона дійсно мала причини об`єктивного характеру, які перешкоджали їй своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження.

Натомість, у період перебування за кордоном, скаржниця зареєструвала електронний кабінет в підсистемі Електронний суд та за допомогою цієї підсистеми подала апеляційну скаргу, що спростовує аргументи скаржниці про те, що доступ до електронного кабінету був ускладнений та обмежений.

Інших поважних причин, які б могли слугувати підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржниця не наводить.

Частинами 3,4 ст.357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, наведені скаржницею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2025 року року потрібно визнати неповажними в розумінні вимог ст. 354 ЦПК України, та надати скаржнику строк для подання заяви з наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

Крім того, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

В апеляційній скарзі скаржниця зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Таким чином, вказаний закон чітко розмежовує, що від сплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів, у той час як у цій справі скаржниця є відповідачем за позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, тому скаржниця має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становив 3028 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статі 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою або фізичною особою підприємцем 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Як убачається з прохальної частини апеляційної скарги, скаржниця порушує питання про скасування рішення суду в цілому, яким задоволено одну вимогу майнового та одну вимогу немайнового характеру, заявлену юридичною особою. За результатами апеляційного перегляду скаржниця просить ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3.ст.4 Закону України Про судовий збір).

Таким чином з урахуванням викладеного вище, за подання апеляційної скарги, скаржниці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3633,6 грн (3028 грн*150%*0,8) та надати до Одеського апеляційного суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, які слід перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

Платіжні реквізити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Хаджибейський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015757

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний державний орган України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернена скаржнику.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України, а скаржнику надається строк усунення недоліків апеляційної скарги, що зазначені в тексті цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.185,356,357 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2025 року залишити без руху, запропонувавши скаржниці протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, що зазначені в тексті цієї ухвали.

Роз`яснити скаржниці, що у випадку неподання заяви або якщо викладені в заяві підстави пропуску строку будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити скаржниці, що якщо в зазначений строк недоліки апеляційної скарги в частині сплати судового збору не буде усунуто, то апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

М.В. Назарова