Справа № 541/514/19
Провадження № 2/541/47/2026
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі суду:

Головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

позивача- ОСОБА_2 ,

представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», адвоката - Тута І.В.,

розглянувши у в підготовчому судовому засіданні заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовської О.А. у справі №541/514/19,

в с т а н о в и в:

На розгляді суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України.

18 лютого 2026 року від позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Морозовської О.А. у справі №541/2514/19 про скасування державної реєстрації права власності перегляд заочного рішення. Заява обґрунтована тим, що 16 лютого 2026 року позивачам стало відомо, що на адресу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 541/514/19 надійшло клопотання Відповідачів про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу. В даному клопотанні, адвокат/представник ГОВ ФК Поліс ОСОБА_3 зазначає, що існують підстави для забезпечення його витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 135 ЦПК України шляхом покладення на Позивачів солідарного зобов`язання внести на депозитний рахунок суду грошову суму в розмірі 232 000 гривень. Головною причиною для подання такого клопотання стало нібито затягування процесу та подання клопотань з боку Позивачів. Так, адвокат/представник ОСОБА_3 підготувала декілька витягів стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо їх майнового стану, наголошуючи на тому, що у позивачів не має рахунків та майна, тому треба зобов`язати їх покласти кошти на рахунок суду, бо коли суд залишить позов без розгляду або закриє провадження за відсутності предмету спору, вона не зможе отримати кошти за свою роботу. Свої послуги ОСОБА_3 з 10.03.2025 року по січень 2026 року оцінила в 232 000 грн. Тобто, на стадії підготовчого засідання, адвокат/представник ОСОБА_3 вже знає яке буде прийнято рішення по справі, бо фактично сама його підготувала. А саме, зміст клопотання про зобов`язання позивачів покласти кошти на рахунок суду, сам по собі вже є готовою ухвалу про закриття провадження поданій справі. Розрахунок адвоката/представника ОСОБА_3 включає в себе вартість поданих адвокатом/представником Тутою І.В. клопотань та апеляційних скарг, які не були задоволені Миргородським міськрайонним судом Полтавської області та Полтавським апеляційним судом. Адвокат/представник ОСОБА_3 намагається отримати за кожне судове засідання суму у розмірі 5 000 грн. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які були не задоволені судами, ОСОБА_3 оцінила у 8 500 грн., за апеляційні скарги на ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області щодо скасування заходів забезпечення позову, які були відхилені судами, ОСОБА_3 намагається отримати суми в розмірі від 10 000 до 20 000 грн. В своєму клопотання адвокат зазначає, що нею використано багато часу на участь у судових засідання, на підготовку заперечень на клопотання позивачів, які нібито останні подають величезну кількість. Однак, адвокат замовчує, що за допомогою телефонного права вони заборонили головуючий судді задовольняти будь-які клопотання Позивачів, бо мають намір розглянути справу в прискореному вигляді.

Адвокат/представник Тута І.В. своїм клопотанням про забов`язання суд винести ухвали щодо зобов`язання позивачів внести кошти на рахунок суду, фактично знайшла спосіб щоб заставити Позивачів відмовитися від позову.

В своєму запереченні, позивачі наголошують, що відсутні законні підстави для задоволення клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, шляхом покладання на Позивачів солідарного зобов`язання внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 232 000 грн. та роз`яснюють, що вони лише користуються нормами цивільного права, які дають їм можливість подавати докази та заявляти клопотання, зокрема ті, які мають значення по справі.

Однак, з боку головуючої судді Морозовської О.А. відбувається повне ігнорування таких клопотань. В період з травня 2025 по січень 2026 року було винесено лише декілька ухвал про відмову в задоволенні клопотань позивачів, які ґрунтуються лише на поглядах судді, а не на цивільному праві. Жодна з ухвал про відмову в задоволенні клопотань не обґрунтована з юридичної точки зору, тому не зрозумілим залишається питання, зокрема відмова в залученні в якості 3-х осіб - суб`єктів господарювання, які станом на лютий 2026 року, фактично є власниками та користувачами предмету іпотеки, стосовно якого прийнято оскаржуване рішення 25.03.2016 року.

Головуюча суддя фактично створила ситуацію, яка сьогодні дає можливість Відповідачам, крім того, що у 2016 року вони незаконно заволоділи предметом іпотеки, з 2016 року отримують величезний прибуток з його використання, сьогодні Відповідачі ще й хочуть отримати кошти, за те, що позивачі (іпотекодатель, боржник та поручителів) дозволи собі звернутися до суду за захистом своїх прав та заявляють клопотання. Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по цивільній справі було подано ряд клопотань, бо фактично господарським судом було виявлено порушення приватного нотаріуса, який не був відповідачем по господарській справі.

Зазначають, що станом на лютий 2026 року, Миргородський міськрайонний суд Полтавської області відмовляється досліджувати докази, передбачені ст.76 ЦПК України, де Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що оґгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами:2) висновками експертів: 3) показаннями свідків. Жодне з заявлених клопотань починаючи з 2025 року не задоволено.

23.02.2026 року через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «ФК «Поліс» адвоката Тута І.В. надійшло заперечення на клопотання проти заяви про відвід судді. В якому остання просила визнати зловживання процесуальними правами дії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо подання до суду заяви про відвід судді від 18.02.2026 року та залишити заяву без розгляду.

В судовому засіданні позивачі подану заяву про відвід підтримала просили її задоволити.

Представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», адвоката - Тута І.В. просила визнати дії позивачів зловживання процесуальними правами та залишити заяву без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За положеннями п.1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» наявність безсторонності суду (судді) має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що відвід є необґрунтованим, оскільки остання не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про його заінтересованість, необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України. Доказів заінтересованості, необ`єктивності чи упередженості судді не надано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана більш як за три робочі дні до судового засідання, вирішення питання про відвід судді Морозовської О.А. слід передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.40, 252, 253 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовської О.А. у справі №541/514/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України - визнати необґрунтованою.

Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Морозовської О.А. передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Морозовська