Справа № 504/4693/25
Номер провадження 2-і/504/125/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Якимів А.В.;

за участю секретаря Ємельяненко М.В.,

представника заявника ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» - адвоката Соколова Д.С.,

розглянувши заяву ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» про визнання судового наказу від 11.11.2025 року у справі № 504/4693/25 таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2025 року на розгляд Доброславського районного суду Одеської області надійшла заява ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ», подана в порядку ст. 432 ЦПК України, про визнання судового наказу від 11.11.2025 року № 504/4693/25 таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Виконання зазначеного судового наказу безпосередньо та реально впливає на майнові права та охоронювані законом інтереси ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ», що слугувало зверненню до суду із цією заявою про визнання судового наказу від 11.11.2025 року № 504/4693/25 таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказаний наказ виданий без достатніх правових підстав. Так, 14.08.2019 року між ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» та ФГ «СОТИ» було укладено Договір поставки №552/08-19. Оскільки останнім не було здійснено жодного розрахунку за отриманий ним товар, загальна сума заборгованості ФГ «СОТИ» перед ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» становить 500000,00 грн. В подальшому, справа про стягнення заборгованості була розглянута в Господарському суді Одеської області. Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 року по справі № 916/3961/21, яке набрало законної сили, позов задоволено частково, стягнуто з ФГ «Соти» на користь ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» заборгованість у розмірі 500000,00 грн., пеню у розмірі 30342,69 грн., штраф у розмірі 75000,00 грн. та 3% річних у розмірі 20654,17 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9389,95 грн. Як стверджує заявник, вказане рішення Господарського суду Одеської області не виконано, про що свідчить відкрите виконавче провадження № 71420999, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. До березня 2025 року особи, які є співзасновниками ФГ «СОТИ» - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а останній є ще й керівником ФГ «СОТИ», на зв`язок не виходили, відповідальності уникали. Надалі ОСОБА_1 , вийшов на зв`язок та посилаючись на труднощі у зборі врожаю, його обробки на елеваторі, та його реалізації, спочатку обіцяв погасити заборгованість у липні 2025, потім у серпні 2025 року, останній раз виходили на зв`язок наприкінці серпня 2025 року. Не отримавши коштів, було ініційовано процедуру примусового виконання рішення суду шляхом авансування додаткових витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Проте, як стало відомо ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ», ОСОБА_3 отримав судовий наказ, виданий Доброславським районним судом Одеської області № 504/4693/25 від 11.11.2025 року, згідно якого стягнуто з ФГ «СОТИ» заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 990000,00 грн., без жодних на те правових підстав та обґрунтувань, без сплати податків та зборів за таких працівників.

На думку заявника, такі дії направлені виключно для штучного створення заборгованості та ухилення від виконання судових рішень з боку засновників ФГ «СОТИ» та їх родичів афілійованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заявник стверджує, що вказане підтверджується тим, що з 2022 року ФГ «СОТИ» виступає боржником перед низкою підприємств та організацій згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, яка є відкритому доступі (9 виконавчих проваджень). Після вчинення дій щодо примусового стягнення майна боржника (з березня 2025 року) його засновниками активно вчиняються дії щодо ухилення від виконання судових рішень шляхом штучного створення заборгованості у вигляді нарахування власним родичам заробітної плати, якої фактично не існує.

Зазначений судовий наказ видано на початку листопада 2025 року, тобто після введення ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» в оману щодо добровільного виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги працівників пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються раніше, ніж стягнення заборгованості, дії ОСОБА_3 та ФГ «СОТИ», направлені виключно на створення штучного боргу з метою ухилення від виконання судового рішення, введення суду в оману шляхом подачі підроблених документів з метою отримання судового наказу, на підставі якого в подальшому будуть отримані кошти, за рахунок яких підлягають задоволенню вимоги ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» до ФГ «СОТИ».

Також на підставі заяви ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами засновниками Фермерського Господарства «СОТИ» (), з метою ухилення від виконання судового рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 року по справі № 916/3961/22, на суму 625996,86 грн., шляхом штучного нарахування заробітної плати на родичів засновників цієї юридичної особи, внаслідок чого створюється заборгованість без сплати обов`язкових податків і зборів за таких працівників, слідчим слідчого відділення поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000210 від 05.12.2025 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в якому ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» визнано потерпілим.

На цих підставах, заявник констатує, що фактично відсутні трудові відносини між ОСОБА_3 та ФГ «СОТИ», а отже наявні правові підстави для визнання судового наказу № 504/4693/25 від 11.11.2025 року таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» - адвокат Соколов Д.С., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеокноференції, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в поданій до суду заяві. Крім того, до суду надійшло клопотання представника заявника ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» про долучення до матеріалів справи доказів, а саме відповідь ГУ ДПС в Одеській області, згідно якої, за твердженням заявника вбачається, що ОСОБА_3 виконував роботу для ФГ «СОТИ» на підставі цивільно-правового договору з 08.11.2022 року, таким чином між ОСОБА_3 та ФГ «СОТИ» не існувало та не існує трудових взаємовідносин, що виключає стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки до його електронного кабінету, про що свідчить відповідна довідка. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. При цьому, до суду надійшли письмові заперечення ОСОБА_3 стосовно поданої заяви ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ», в якій останній зазначає, що із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню до суду можуть звертатися лише стягувач або боржник, крім того заявником пропущено строк звернення із вказаною заявою, а також те, що заявник не має жодного відношення до трудового спору, що виник між ОСОБА_4 та ФГ «СОТИ», та те, що відсутність відомостей про найманих працівників від страхувальника ФГ «СОТИ» в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не мають жодного значення для даної справи.

Представник боржника ФГ «СОТИ» в судове засідання також не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки до його електронного кабінету, про що свідчить відповідна довідка. При цьому, до суду надійшла заява представника ФГ «СОТИ» - Корчагіна П.М. про розгляд справи без його участі.

Також до суду надійшли письмові пояснення, надані представником ПП «Тиква», яке є кредитором ФГ «СОТИ».

Вислухавши представника заявника, дослідивши подану ним заяву та додані до неї документи, а також заперечення на заяву, надані стягувачем ОСОБА_3 , суд дійшов наступних висновків.

11.11.2025 року Доброславським районним судом Одеської області було видано судовий наказ № 504/4693/25, яким стягнуто з ФГ «СОТИ» на користь ОСОБА_3 , нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати в сумі 990000 (дев`ятсот дев`яносто тисяч) гривень.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

До заяви про видачу судового наказу ОСОБА_3 було додано копію довідки №01-11-25 від 01.11.2025 року, виданої ФГ «СОТИ», згідно якої ОСОБА_3 працює трактористом-машиністом згідно трудового договору №02-02/25 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з 02.02.2025 року по 31.10.2025 року становить 990000 гривень, а також копію самого трудового договору № 02-02/25 від 02.02.2025 року.

При цьому, закон не визначає обов`язку суду, а також і його повноважень, щодо контролю за правильністю ведення обліку застрахованих працівників, а також сплатою податків за застрахованих осіб, під час розгляду заяви про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати. Також, суд не уповноважений здійснювати збір доказів у наказному провадженні, витребовувати речі та документи, задля перевірки дійсності вимоги заявника та розміру такої.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, слід відносити процесуальні та матеріальні підстави. До процесуальних підстав можна віднести помилкову видачу виконавчого документа, а до матеріальних - випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання виконавчого документу.

Верховний Суд надав роз`яснення у тексті своєї постанови від 16 січня 2018 року у справі справа № 755/15479/14-ц, що доцільно вирізнити підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто, випадки помилкової видачі виконавчого листа.

Разом з тим, судом не встановлено обставин помилковості видачі спірного судового наказу. Судовий наказ видано на підставі трудового договору та довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату. Вказана правова підстава для видачі спірного наказу заявником не оспорюється, будь-яких доказів недійсності вищевказаних документів, їх підробки, тощо суду не надано, а у вказаному провадженні, що розглядається в порядку ст. 432 ЦПК України, такі обставини не встановлюються.

Суд звертає увагу, що заявник ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» не є боржником чи стягувачем у цьому провадженні, що унеможливлює задоволення такої заяви, зважаючи на прямі приписи ч. 1 ст. 432 ЦПК України, щодо суб`єктного складу учасників провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні передбачені ст. 432 ЦПК України підстави для задоволення заяви ТОВ «ЮГ-РЕЗЕРВ» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» про визнання судового наказу від 11.11.2025 року № 504/4693/25 таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 08.01.2026.

Суддя Якимів А. В.