справа № 619/5470/25
провадження № 2/619/119/26
РІШЕННЯ

іменем України

24 лютого 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - М. Ткаченко звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором №205 від 23.02.2021 у розмірі 44261.26 грн.; понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн.; понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000.00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.02.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено Договір №205. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 205. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 205. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №205 від 23.02.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 59708.64 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) -3800.00 грн., - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 55908.64 грн., - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн., - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн., - Заборгованість за комісіями - 0.00 грн., - Інфляційні збитки - 0.00 грн., - Нараховані 3% річних -0.00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 44261.26, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3800.00 грн., - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 40461.26 грн., - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн., - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн., - Заборгованість за комісіями - 0.00 грн., - Інфляційні збитки - 0.00 грн., - Нараховані 3% річних -0.00 грн

Ухвалою від 16.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

08.12.2025, представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, відповідно до якої зазначив наступне. Договір укладений 23 лютого 2021 року, а свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №В0000406 видане 27 жовтня 2021 року, тобто на момент укладання договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» не була зареєстрована як фінансова установа. Відповідно до п.1.1 Договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в анкеті-заяві, та складає 3800 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Пункт 1.2 Договору передбачає строк кредитування, зазначений у заяві-анкеті та графік платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Згідно п.1.3 Договору орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. п.1.4 Договору передбачена сплата процентів за користування кредитними коштами, які розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня нарахування суми кредиту у наступному розмірі: а)1.4 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2.24% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4а; в)починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2.65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4в; д) тип процентної ставки фіксована. Таким чином, реальна річна процентна ставка дорівнює загальної вартості кредиту та складає: при нарахуванні відсотків згідно п.1.4 а -511 відсотків річних; при нарахуванні відсотків згідно п.1.4 б -1302.45 відсотків річних; при нарахуванні відсотків згідно п.1.4 в -1711.7 відсотків річних; при нарахуванні відсотків згідно п.1.4 г -2735.45 відсотків річних; п.1.9 Договору передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) складає 1 рік. п.2.1.1.7 Договору визначено, що позичальник має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою стороною без додаткового погодження цього з позичальником. Беззаперечним є той факт, що ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3800 гривень і у цій частині відповідач визнає позовні вимоги. Стосовно сплати процентів відповідач визнає частково позовні вимоги виходячи з наступного. 01 грудня 2021 року відповідно до договору факторингу №1-12 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» уклали договір факторингу про відступлення права вимоги відповідно до укладених договорів про надання фінансових послуг. Відповідно до реєстру боржників ОСОБА_1 значиться як боржник, яка отримала кредит у розмірі 3800 гривень і має заборгованість зі сплати процентів у сумі 31426 гривень. Загальний розмір заборгованості станом на 30 листопада 2021 року склав 36226 гривень. 10 січня 2023 року між ТОВ Вердикт капітал» - позивачем по справі та ТОВ «Коллект центр» укладений договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до зазначеного договору предметом договірних відносин являється і договір факторингу №1-12. На підставі наявних договорів відступлення права вимоги встановлено, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023, а тому з дати відступлення права вимоги ТОВ «Коллект центр» стало кредитором за вказаним договором. Таким чином вважає правомірним стягнення процентів за кредитом протягом одного року з моменту отримання кредитних коштів, і цей період закінчується 23 лютого 2022 року. 01 грудня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» уклали договір факторингу про відступлення права вимоги у тому числі і за договором з ОСОБА_1 . В акті прийому передачі зазначена сума отриманого кредиту ОСОБА_1 3800 гривень, сума нарахованих процентів за цей час 31426 гривень і загальна сума боргу 36226 гривень. Відповідач звертає увагу суду, що вказаний кредит за своєю суттю являється споживчим кредитом, оскільки відповідно до п.11 ч.1 ЗУ «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частина 5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. За таких обставин можна зробити висновок, що при визначенні розміру процентної ставки позивач фактично зловживав своїми правами, вказав процентну ставку яка є завищеною, несправедливою, такою, що ставить відповідача ОСОБА_1 у досить скрутне становище, оскільки завдяки завищеним відсоткам сума заборгованості виросла майже у 100 разів у порівнянні з отриманим кредитом. Вірним і правильним був би розрахунок заборгованості зі сплати відсотків за рік (термін дії договору кредитування) 3800 гривень (тіло кредиту) х 365% ( 1% за кожний день користування кредитом) = 13870 гривень. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн, то відповідач вважає, що вищезазначена сума являється неспіврозмірною та явно завищеною. Так, представник відповідача в поданій заяві вказав, що вимоги ТОВ «Коллект центр» про стягнення заборгованості вважає такими, що підлягають частковому задоволенню. Вважає можливим стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» суму заборгованості за договором про надання фінансових послуг №205 «Стандартний» у розмірі 16670 гривень, яка складається із тіла кредиту 3800 гривень, відсотків у сумі 13870 гривень, судові витрати у розмірі 1000 гривень на правничу допомогу та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

15.12.2025 представник позивача, Ткаченко М.М. в системі «Електронний суд» направила відповідь на відзив, зазначивши наступне. Щодо тверджень відповідача стосовно нарахованих відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування, граничний строк кредитування, строк дії кредитного договору №205 від 23.02.2021 року 1 рік. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором №205 від 23.02.2021 року, який наданий ТОВ «Вердикт Капітал», останнім днем нарахування відсотків за Договором є 22.02.2022 року, тобто в межах 1-річного строку дії Договору №205 від 23.02.2021 року. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, вважаємо заявлені нами позовні вимоги повністю доведеними, тоді як стороною відповідача суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги. Разом з тим, представник позивача просив звернути увагу суду на те, що як вбачається зі змісту позовної заяви, при загальному розмірі заборгованості відповідача у розмірі 59 708,64 грн., позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути заборгованість у розмірі 44 261,26 грн. Крім того позовна заява, на виконання вимог цивільного процесуального законодавства, містить попередню суму судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді в тому числі і 16 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості, до позовної заяви було надано достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу. Просить позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача, ТОВ "Коллект Центр" Воронков О.М. подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представник позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача, Бондаренко В.В. надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі та без участі відповідача, ОСОБА_1 .

Суд, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 23.02.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 укладено Договір №205.

Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3800.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

Згідно договору про надання фінансових послуг №205 від 23.02.2021, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору).

Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 1,4% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2.24 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6 (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору).

Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 договору встановлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Реальна річна процентна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає: при нарахуванні відсотків згідно п.1.4.а договору 511% річних, згідно п.1.4.б договору 1302,36% річних, згідно п.1.4.в договору 1711,7% річних, згідно п.1.4.г договору 2735,45% річних (п.4.2 договору).

Згідно п.1.9. договору Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.

ОСОБА_3 23.02.2021 підписала електронним підписом договір про надання фінансових послуг №205, чим погодилась із запропонованими умовами договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, а саме порядку нарахування процентів, вбачається, що в період з 23.02.2021 року (дата укладення договору) по 10.03.2021 року (орієнтовний строк повернення кредиту) відповідачу нараховувалися відсотки відповідно до п.1.4а договору у розмірі 1,4% за кожен день користування кредитом, що з урахуванням розміру боргу за основною сумою кредиту 3 800,00 грн становить 53,20 грн за кожен день (3 800,00 грн. * 1,4% / 100%).

Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 11.03.2021, відсотки нараховувалися відповідно до п.1.4б договору, де обумовлено збільшення процентної ставки на 2,24%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4а, тобто 3,64% (1,4% + 2,24%), що становить 138,32 грн за кожен день (3 800,00 грн. * 3,64% / 100%).

Починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 25.03.2021, відсотки нараховувалися відповідно до п.1.4в договору, де обумовлено збільшення процентної ставки на 1,38%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4б, тобто 5,02% (3,64% + 1,38%), що становить 190,76 грн за кожен день (3 800,00 грн. * 5,02% / 100%).

Починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 09.04.2021, відсотки нараховувалися відповідно до п. 1.4г договору, де обумовлено збільшення процентної ставки на 2,65%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4в, тобто 7,67% (5,02% + 2,65%), що становить 291,46 грн за кожен день (3 800,00 грн. * 7,67% / 100%).

Відповідно до розрахунку ТОВ «Служба миттєвого кредитування», заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання фінансових послуг №205 від 23.02.2021, станом на 30.11.2021 (дата, що передувала відступленню права вимоги від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал») становила 35 226,00 грн., з яких 3 800,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31 426,00 грн. заборгованість за відсотками.

Отже, відсотки нараховувалися відповідно до умов договору №205, погодженими з відповідачем.

Пунктом 2.1.1.7 договору №205 від 23.02.2021 року передбачено, що товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрі боржників.

В акті приймання-передавання реєстру боржників, що є додатком №4 до договору факторингу від 01.12.2021 року №1-12, обумовлено передання реєстру боржників.

Відповідно до додатку №3 до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року, право вимоги за договором №205 від 23.02.2021 року укладеними ТОВ «Служба миттєвого кредитування» з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

На момент відступлення прав вимоги загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором №205 від 23.02.2021 року складала 35 226,00 грн., з яких 3 800,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31 426,00 грн. заборгованість за відсотками.

Пунктом 2.3 договору факторингу від 01.12.2021 року №1-12 передбачено право фактора з моменту відступлення права вимоги здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг.

Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.01.2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1, №3 до договору.

Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним Кредитним договором № 205 від 23.02.2021, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, при загальному розмірі заборгованість відповідача за укладеним договором складає 59 708,64 грн., проте позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути заборгованість у розмірі 44 261,26 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3800.00 грн., - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 40461.26 грн.

Проте, з наданим позивачем розрахунком заборгованості за відсотками, нарахованими за Кредитним договором № 205 від 23.02.2021 укладеним між відповідачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою - третьою статті 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contraproferentem (лат. Verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

За умовами п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків правил.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Згідно з п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 1,4 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих то центів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,24 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначено п. 1.4.6);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначено п. 1.4.в).

д) тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.п. 1.4.1., 1.4.2. договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно з п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік.

Водночас, у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), який є Додатком № 1 до Кредитного договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті www.bistrozaim.ua, виявив бажання отримати кредит на особисті потереби у розмірі 3800,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково позичальник зобов`язався повернути кредит у розмірі 3800,00 грн та сплатити проценти у розмірі 851,20 грн.

Як установлено судом, первісним кредитором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 205 від 23.02.2021 за період з 23.02.2021 по 01.12.2021, згідно якого загальна заборгованість становить 35226,00 грн, з яких: тіло 3800,00 грн, які не оспорюються стороною відповідача, та відсотки 31426,00 грн.

Разом з тим, ТОВ «Вердикт Капітал» надано розрахунок станом на 10.01.2023 за період з 01.12.2021 по 22.02.2022, згідно якого загальна заборгованість становить 59708,64 грн, з яких заборгованість по основній сумі кредиту 3800,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 55908,64 грн.

Позивач враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути заборгованість у розмірі 44261.26 , з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3800.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 40461.26 грн.

Водночас доказів, які б підтверджували, що ТОВ «Вердикт Капітал» мало право нараховувати ОСОБА_1 за період з 01.12.2021 до 22.02.2022 відсотки за користування коштами за Кредитним договором № 205 від 23.02.2021, суду не надано, що позбавляє суд можливості перевірити законність їх нарахування, а тому за наявними у матеріалах справи доказами неможливо встановити відповідність нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків за користування кредитом за вказаний період у згаданому розмірі їх реальному використанню.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами право на стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом за період з 01.12.2021 до 22.02.2022 у розмірі 9035,26 грн.

Доводи представника відповідача не є достатніми, належними та не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Оскільки розмір нарахованих відсотків визначений умовами укладеного між сторонами Договору наведені відповідачем підстави для їх зменшення до суми 13870,00 грн відсутні.

Отже, суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 205 від 23.02.2021, що існувала на дату відступлення права вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування», у розмірі 35226,00 грн, з яких: тіло 3800,00 грн, які не оспорюються стороною відповідача, та відсотки 31426,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Представник позивача просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16 000, 00 грн.

Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 4-5 та 9 ст. 142 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс»;- заявка на надання юридичної допомоги №207 від 01.08.2025; витяг з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025.

В постанові № 908/2702/21 від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Дослідивши зміст наданої адвокатом професійної правничої допомоги, оцінивши поведінку/дії/бездіяльність обох сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, віднесення даної справи до категорії справ незначної складності, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу в сумі 16 000,00 грн не є пропорційними до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін.

Крім того, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, враховуючи кількість справ з аналогічним предметом спору, в яких ТОВ «Коллект Центр» є позивачем, суд вважає, що для підготовки даного позову немає необхідності у значній кількості часу, дослідження великого об`єму нормативно-правових актів, збору та аналізу значної кількості документів, а також значного дослідження практики вирішення судами справ даної категорії.

Враховуючи обставини та результат розгляду даної справи, а також зважаючи на опис правової допомоги, яка надана позивачу за Договором, суд вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору та складності справи у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача - на 79,58% (в сумі 35226,00 грн), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1927,74 грн (35226,00 грн (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 44261,26 грн (загальна сума позовних вимог) = 79,58% х 2422,40 грн = 1927,74 грн.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором №205 від 23.02.2021 у розмірі 35226,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1927,74 грн. та витрат на оплату правової допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», адреса 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя Л. В. Калиновська