№ провадження 2/646/556/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.26 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Благої І.С.,

за участі секретаря судового засідання Левченко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів сторін

Представник ТОВ «ФК «Ейс» звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача борг, який виник станом на 20.10.2025 року, в розмірі 12611,20 грн., яка складається з: 6640,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 6171,20 грн. прострочена заборгованість з відсотків.

В обґрунтування позову зазначено, що 02.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №00-9885331 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 6440,00 грн., строком на 360 днів, а саме до 28.07.2025 року, шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок.

20.01.2025 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, та відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9885331.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує.

Рух справи

Ухвалою судді від 21.10.2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 02.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9885331 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, який підписаний відповідачем електронним підписом відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «23213», що надісланий 02.08.2024 о 06:00:23 год. на його номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

Відповідно до умов договору ТОВ «Макс кредит» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 5600,00 грн строком на 360 днів, а саме до 28.07.2025, оплачувати нараховані за користування грошовими коштами проценти в періодичні дати платежів, які є останнім днем кожного розрахункового платіжного періоду, а саме 17.08.2024, та кожного 15 дня після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування) (п. п. 1.2. - 1.4. договору).

Пунктом 1.5. договору визначено тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1,45 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати платежу у встановленому графіком платежів розмірі не пізніше наступного дня за першою періодичною датою платежу, визначеною п. 1.3.1 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дата видачі кредиту). У разі здійснення позичальником платежу не пізніше наступного дня за першою періодичною датою платежу, визначеною п. 1.3.1. цього договору, до позичальника, як учасника програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (знижена процентна ставка) на стандартну процентну ставку, розмір якої зазначено в п/п. 1.5.2. цього договору. У випадку невиконання позичальником умов для отримання від кредитодавця індивідуальної знижки (застосування зниженої процентної ставки), користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою, яка зазначена у п. 1.5.1. цього договору. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до позичальника та правом кредитодавця, передбаченим умовами програми лояльності, затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на його сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/#Action. У разі невиконання позичальником умови програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати позичальником платежу у встановленому графіком платежів розмірі, що був розрахований за зниженою процентною ставкою, не пізніше наступного дня за першою періодичною датою платежу, визначеною п. 1.4. цього договору, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за стандартною процентною ставкою, встановленою п. 1.5.1. цього договору.

Оскільки позичальник не виконав умов п. 1.5.3. договору, то на підставі п. 1.5.4. договору нарахування процентів проведено за стандартною процентною ставкою, передбаченою п. 1.5.1. договору - 1,45 %.

Відповідно до п. 1.6. договору кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00 % від суми кредиту, що складає 840,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4. цього договору, згідно якого нарахування комісії здійснюється одноразово в момент укладання договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії (за наявності) на дату укладання цього договору становить 11985,72 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладення цього договору становить 9472,53 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 35672,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 35294,00 грн. (п. 1.8., п/п. 1.8.1., п. 1.9., п/п. 1.9.1. договору).

Згідно з п. 2.8. договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту - 02 серпня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 5600,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів у розмірі суми кредиту з поточного рахунку кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 7.11. договору сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил.

Кредитний договір та графік платежів, який є додатком до кредитного договору підписані ОСОБА_1 02.08.2024 о 06:00:23 год. з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора «23213».

Також 02.08.2024 відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «15227» паспорт споживчого кредиту, який містить умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

На виконання умов договору ТОВ «Макс кредит» здійснило переказ коштів згідно договору № 00-9885331 від 02.08.2024 в розмірі 5600,00 грн шляхом перерахунку на картку відповідача - маска картки № НОМЕР_2 через оператора платіжних послуг - Товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн», що підтверджується довідкою про успішне перерахування коштів: номер транзакції 42256-76341-90554, банк-емітент MONOBANK, код авторизації 519721.

На виконання ухвали від 21.10.2025 Акціонерне товариство «Універсал Банк» надало суду витребувану інформацію - вих. № БТ/Е-18079 від 14.11.2025, якою підтверджується факт належності банківської картки № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , та зарахування на неї 02.08.2024 кредитних коштів в сумі 5600,00 грн.

Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано.

20.01.2025 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до якого ТОВ «Ейс» (фактор) зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Макс кредит» (клієнт) суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

До договору факторингу №20012025-МК/Ейс від 20.01.2025 року приєднані підписаний ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та скріплений їх печатками акт приймання-передачі до договору факторингу №20012025-МК/Ейс від 20.01.2025, витяг з реєстру боржників та платіжні інструкції від 27.01.2025 та 31.01.2025 року про сплату коштів за договором факторингу №20012025-МК/Ейс від 20.01.2025.

Згідно з витягом з реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9885331 від 02.08.2024 року у сумі 12611 грн. 20 коп., з яких: 6440 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту (5600,00 грн. - тіло кредиту, 840 грн. - комісія за надання кредиту), 6171 грн. 20 коп. заборгованість по звичайним відсоткам за користування кредитом.

Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням прав та інтересів позивача. Зазначене підтверджується детальним розрахунком заборгованості, проведеним первісним кредитором ТОВ «Макс кредит».

Релевантне законодавство

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Так, згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З урахуванням викладеного будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п. 2 ч.1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, це випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Положеннями частини першої статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч.1,2 ст.614 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 625 ЦК України встановлено, що б оржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Мотиви, з яких виходив суд, та висновки суду

Судом встановлено, що позивач є новим кредитором у кредитних правовідносинах, які виникли на підставі договору кредитної лінії №00-9885331, який був укладений 02.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем.

У зв`язку з невиконанням відповідачем, який є боржником у цьому кредитному зобов`язанні, його кредитних обов`язків з повернення кредиту та сплати відсотків утворилась заборгованість у розмірі 12611,20 грн.

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог.

Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне.

Пунктом 1.6. договору кредитної лінії №00-9885331 від 02.08.2024 року передбачена комісія за надання кредиту. Включено суму нарахувань по комісії і до графіку платежів.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9885331 від 02.08.2024 року розмір заборгованості складає у сумі 12611 грн. 20 коп., з яких: 6440 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту (5600,00 грн. - тіло кредиту, 840 грн. - комісія за надання кредиту), 6171 грн. 20 коп. заборгованість по звичайним відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до частин 1-2, 5, 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, вказаним законом безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту.

Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23 (провадження № 61-17096св23) зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, умови договору про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які позивач ТОВ «Бізнес позика» здійснює на власну користь, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційними.

У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача підлягають стягненню сума заборгованості (за тілом кредиту) - 5600 грн. 00 коп., заборгованості з процентів - 6171 грн. 20 коп., усього - 11771 грн. 20 коп.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2260,00 грн.

Що стосується заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На виконання вказаних вимог представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Соломко та партнери»; додаткова угода №0 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю серії КС№ 7073/10; довіреність від 11.08.2025 року.

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, адвокат Соломко О.В. виконав роботи на загальну суму 7000, 00 грн, а саме: складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9885331 від 02.08.2024, витрачений час - 2 години, вартість послуг - 5000 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9885331 від 02.08.2024, витрачений час - 2 години, вартість послуг - 1000 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9885331 від 02.08.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , витрачений час - 1 година, вартість послуг - 500 грн.; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9885331 від 02.08.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , витрачений час - 1 година, вартість послуг - 500 грн.

Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги Соломка О.В. в цій справі зводилося до складання позовної заяви.

Враховуючи предмет та ціну позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ейс» до 3000 грн., відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () заборгованість за кредитним договором №00-9885331 від 02.08.2024 року у розмірі 11771 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2260 (дві тисячі двісті шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - за результатами апеляційного провадження, якщо рішення залишене без змін.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місце знаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.С. Блага