УХВАЛА

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 643/12277/23

провадження № 61-694ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Токаренко Христина Олексіївна, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості з аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 за період з 12 січня 2017 року до 30 листопада 2023 року у розмірі 588 370,00 грн у зв`язку з існуючими істотними умовами, а саме фактом утримання дитини позивачем.

09 січня 2025 року Московський районний суд міста Харкова ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив частково. Звільнив ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 за період з 12 січня 2017 року до 31 травня 2022 року у розмірі 349 522,50 грн. У решті позовних вимог відмовив.

27 січня 2025 року Московський районний суд міста Харкова додатковим рішенням частково задовольнив заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 11 872,58 грн, в рахунок відшкодування судового збору на отримання копій технічних записів судових засідань 110,62 грн. У решті вимог заяви відмовив.

Харківський апеляційний суд постановою від 04 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 09 січня 2025 року задовольнив частково, змінив рішення Московського районного суду міста Харкова від 09 січня 2025 року. Звільнив ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року до 31 травня

2022 року у розмірі 304 315,25 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 січня 2025 року задовольнив частково. Додаткове рішення Московського районного суду міста Харкова від

27 січня 2025 року змінив в частині суми стягнення на відшкодування витрат на правничу допомогу. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правничу допомогу

34 906,44 грн.

15 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, сформованою представником Токаренко Х. О. в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 588 370,00 грн, що станом на 01 січня

2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення у цій справі оскаржуються до суду касаційної інстанції на підставі підпунктів «а», «б», «в»,

пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Посилання в касаційній скарзі на те, що відповідач позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, не підтверджують наявність таких випадків у відповідності до положень підпункту «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України оскільки заявником не зазначено, в якій саме справі(номер справи), що перебуває на розгляді в судах, вона позбавлена можливості спростувати такі обставини. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями. Тому наведені доводи не обґрунтовані.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості з аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Токаренко ХристинаОлексіївна, на рішенняМосковського районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов