Справа № 944/6909/25
УХВАЛА

/про відмову у відкритті провадження у справі/

"08" січня 2026 р.

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Кондратьєва Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором та судові витрати.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, в разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч.8 ст.187 ЦПК України).

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак знятий з реєстрації 16.05.2023 року у зв`язку із смертю.

Згідно відповіді № 2220131 від 08.01.2026 року щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , особу ідентифіковано, але на момент надходження запиту РНОКПП закрито/ фізичну особу з вказаними в запиті серією (за наявності) та номером паспорта знято з обліку.

Тобто, відповідач помер до звернення ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в суд з вказаним позовом до нього.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи; цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження; у випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини; у випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Положеннями ст. 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки; фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом; фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства; фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до п.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтею 46 ЦПК України передбачено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обв`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до положень ст.ст.25,30 ЦК України, ст.ст.46-48 ЦПК України, позов може бути поданий лише до особи (відповідача), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припиняється. При цьому, якщо фізична особа - відповідач у справі, помер до подання позову, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, позивач повинен подати позов безпосередньо до його спадкоємців чи іншої особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частини першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

Згідно п.6 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулись із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 , до якого пред`явлено позовні вимоги помер, тому зобов`язання між ним та позивачем припинились. Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачено ст.55 ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові ВС №127/328/17 від 18.12.2019 - «правонаступників можна залучити як відповідачів тільки у випадку, коли смерть особи сталася після відкриття провадження у справі».

Оскільки на момент пред`явлення позову відповідач ОСОБА_1 помер, тому у зв`язку із смертю відповідача у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.186, 353, 354 ЦПК України, суддя

постановив:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кондратьєва Н.А.