Справа № 551/1158/25
Провадження № 2/551/105/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

16 січня 2026 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Бараненко В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Брижатого С.В. (приймає участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали цивільної справи за позовом Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 219300 грн.

Підставою позовних вимог вказано те, що ОСОБА_2 з 2004 по 2017 року працювала на посаді завідувача Шишацькою філією ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» і була відповідальною особою за збереження основних та малоцінних засобів, а також інвентарних справ. В 2017 році було проведено інвентаризацію та виявлено нестачу інвентаризаційних справ в кількості 2997 шт., яка утворилась в результаті діяльності відповідачки, що завдало шкоду підприємству на загальну суму 219300 грн.

Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження, в зв`язку з чим на 16 січня 2026 року призначено проведення підготовчого засідання.

09 січня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Брижатого С.В. про закриття провадження у справі з зв`язку з наявністю остаточного судового рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року № 551/61/20, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Дане рішення залишено в силі постановою Полтавського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року.

Так, з вищевказаних рішень судом з`ясовано, що в січні 2020 року позивач Приватне підприємство «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» в особі директора Кумейської Н.С. звернулось до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 219300 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що відповідач з 01.09.2004 по 01.04.2017 працювала на посаді завідувача Шишацької філії ПП МПТІЕ «Інвентаризатор». Після її звільнення в ході проведеної інвентаризації було виявлено нестачу 2997 одиниць архівних інвентаризаційних справ, в зв`язку з чим підприємству завдано шкоду на суму 219300 грн.

В зв`язку неможливістю утворити склад суду для розгляду даної справи у Шишацькому районному суді після задоволення відводів (самовідводів) суддів даного суду, справу було передано на розгляд до Великобагачанського районного суду Полтавської області.

Своїм рішенням від 05 липня 2022 року № 551/61/20 Великобагачанський районний суд Полтавської області відмовив у задоволенні позовних вимог, констатувавши відсутність достатніх доказів, які б підтверджували дійсний розмір завданої позивачу шкоди неправомірними діями відповідача та вказували на наявність підстав для покладання на відповідача відповідальності по їх покриттю (а.с.24).

Дане рішення залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року. Свою постанову суд апеляційної інстанції обґрунтував тим, що позивач не надав жодного належного і допустимого доказу, який би вказував на наявність протиправних дій чи бездіяльність, вчинених відповідачкою ОСОБА_2 , як працівником підприємства, на якого покладено матеріальну відповідальність, спрямованих на заподіяння шкоди ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» (а.с.49).

В касаційній інстанції дані рішення не переглядались.

Отже, 22 листопада 2022 року рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року № 551/61/20 набрало статусу остаточного та є таким дотепер.

В підготовчому засіданні представник відповідача підтримав заявлене ним клопотання з наведених у ньому підстав, заперечував проти доводів представника позивача про відмінність у змісті позовних вимог у названих справах.

Представник позивача вказала, що заявлені позовні вимоги в даній справі відрізняються від вимог у справі № 551/61/20, оскільки відмовляючи у позові, суд першої інстанції, а потім і апеляційний суд ґрунтували свої рішення на відсутність у відповідача ОСОБА_2 повної матеріальної відповідальності, натомість не надали оцінку доказам (документам), що передбачали наявність у відповідача обмеженої матеріальної відповідальності.

Розглядаючи дане клопотання, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Понамарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Проаналізувавши зміст рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року № 551/61/20 і постанови Полтавського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у цій же справі та порівнявши їх з доводами позовної заяви у даній справі (№ 551/1158/25) суд встановив повну тотожність: сторін у справі, предмету і підстав заявлених позовних вимог.

З доводів позовної заяви та пояснень представника позивача ОСОБА_1 вбачається, що будучи незгодною з попередніми судовими рішеннями, зокрема в частині оцінки поданих доказів та залишення без належної уваги окремих доводів позивача, вона, як директор ПП МПТІЕ «Інвентаризатор», шляхом подання нового тотожного позову до того ж відповідача фактично намагається здійснити переоцінку наявних доказів та обставин, що вже були встановлені судами у попередніх судових рішення, що на даний час мають статус остаточних.

На думку суду такі дії сторони позивача є порушення принципу обов`язковості судового рішення, а отже й принципу правової визначеності та тягнуть за собою закриття провадження у даній справі на підставі положень п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

В зв`язку з із закриттям провадження у справі суд позбавлений можливості прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву та об`єднати її з первісними позовом, а отже зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику.

В зв`язку із закриттям провадження у справі суд також позбавлений можливості задовольнити клопотання позивача про призначення судової експертизи, а отже вважає необхідним залишити його без розгляду.

Клопотань про вирішення питань щодо судових витрат в тому числі повернення судового збору до суду не надходило, а отже вказане питання наразі судом не вирішуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями п.2. ч.2 ст. 200, п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Брижатого С.В. про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_2 про стягнення коштів - закрити.

В зв`язку з закриттям провадження у справі зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» про стягнення коштів - повернути заявнику.

Клопотання позивача про призначення судової експертизи залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та вручено (направлено) сторонам до 16 січня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап