Справа № 461/9719/21
Провадження № 6/461/8/26
УХВАЛА

13.01.2026 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Герман М.І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про зміну способу та порядку виконання рішення,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка її заявила, суть питання, яке вирішується судом

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна звернулася до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 року.

Ґрунтуючи заяву вказує, що підставою звернення до суду є те, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни перебуває виконавче провадження ВП №77042935 з примусового виконання виконавчого листа №461/9719/21 виданого 26.09.2024 Галицьким районним судом м. Львова про зобов`язання ОСОБА_2 повернути боржнику Акціонерному товариству «Ідея Банк» стягнуті на виконання судового рішення у цивільній справі №461/9719/21, ухваленого Галицьким районним судом м. Львова 05 квітня 2022 року, грошові кошти за кредитним договором №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 грн. 58 коп. та 3 % річних у сумі 2640 грн.

Заявниця зазначає, що встановлений рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 року спосіб виконання рішення, як зобов`язання вчинити певну дію, не дозволяє застосувати виконавцю інші, більш ефективні, заходи примусового виконання рішення суду, в силу ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», які можна застосувати при виконанні рішень майнового характеру і визначені у ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» та невиконання боржником самостійно рішення суду унеможливлює виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 року.

Окрім цього вказує, що у ході виконання рішення виконавцем встановлено, що згідно актового запису про шлюб №973 від 24.05.2025 року боржник змінив прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Також, згідно відповіді ТСЦ 4642 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 07.11.2025 року за ОСОБА_5 зареєстрований транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA, 2016 року випуску, білого кольору від 11.02.2025. 12.04.2025 транспортний засіб марки «FORD FOCUS», 2006 року випуску синього кольору, який належав боржнику, перереєстровано на іншого власника, по договору купівлі-продажу. Зазначає, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань, оскільки володіючи інформацією про відкрите виконавче провадження, останній відчужив транспортний засіб 12.04.2025 року після відкриття виконавчого провадження від 31.01.2025 року та в подальшому не сплатив заборгованість за виконавчим листом №461/9719/21 виданим 26.09.2024 року Галицький районним судом м. Львова.

Зазначає, що лист з повідомленням про оплату заборгованості за реквізитами виконавця боржник отримав 17.11.2025 року особисто та станом на 08.12.2025 року боржник не сплатив заборгованість згідно виконавчого листа №461/9719/21. Відтак, за результатами вжитих приватним виконавцем заходів встановлено, що боржник ухиляється від виконання покладеного на нього рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 року. Просить заяву задовольнити та змінити спосіб виконання рішення суду.

В судовому засідання приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. заяву підтримала з підстав зазначених у ній.

Боржник та представник стягувача в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час судового засідання були повідомленні належним чином. Правом на подання заяв та пояснень зазначені особи не скористались.

Ухвалюючи рішення про можливість розгляду справи, суд виходить з того, що положеннями ст. 435 ЦПК України визначено строки розгляду даної категорії справ. Крім того, жодних застережень щодо неможливості розгляду справи на підставі наданих суду матеріалів учасники провадження не висловили.

Суд також приймає до уваги, що сторони зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, суд приймає до уваги положення ст. 12 ЦПК України, згідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Отже, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для розгляду заяви по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи заінтересованої особи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

II. Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. (абз. 1 ч. 1 ст. 435 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Дослідивши матеріали справи, а також заслухавши доводи заявника, суд приходить до висновку, що заява приватного виконавця виконавчого округу Львівської області підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується зокрема на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 вирішено:

«Позов задовольнити.

Визнати кредитний договір № Z62.00200.003607971від 29.01.2018 року припиненим, у зв`язку з його повним виконанням з 18.09.2019 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 надміру сплачені кошти за кредитним договором № Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року в розмірі 38277,81 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в сумі 5584 грн. 58 коп. та 3 % річних у сумі 2460 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 копійок.»

Постановою Львівського апеляційного суду від 27.04.2023 вказане рішення скасовано частково та ухвалено:

«апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 квітня 2022 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 надміру сплачених коштів за кредитним договором № Z62.00200.003607971 від 29 січня 2018 року в розмірі 38277.81 грн., інфляційних втрат в сумі 5584.58 грн. та 3 % річних у сумі 2460.00 грн. скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.»

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19.02.2024 вирішено:

«Заяву задовольнити.

Допустити поворот виконання судового рішення у цивільній справі №461/9719/21, ухваленого Галицьким районним судом м. Львова 05 квітня 2022 року, про стягнення з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_2 коштів за кредитним договором №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277,81 грн., інфляційних втрат у сумі 5584 грн. 58 коп. та 3 % річних у сумі 2460 грн.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути боржнику - Акціонерному товариству «Ідея Банк» стягнуті на виконання судового рішення у цивільній справі № 461/9719/21, ухваленого Галицьким районним судом м. Львова 05 квітня 2022 року, грошові кошти за кредитним договором №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят сім) гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 58 коп. та 3 % річних у сумі 2460 (дві тисячі чотириста шістдесят) грн.»

Постановою Львівського апеляційного суду від 02.08.2024 вказане рішення залишено без змін: «апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року залишити без змін.»

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

26.09.2024 Галицьким районним судом м. Львова, на виконання згаданого рішення суду, видано виконавчий лист відповідно до якого:

«Суд вирішив (присудив):

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути боржнику - Акціонерному товариству «Ідея Банк» стягнуті на виконання судового рішення у цивільній справі № 461/9719/21, ухваленого Галицьким районним судом м. Львова 05 квітня 2022 року, грошові кошти за кредитним договором №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят сім) гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 58 коп. та 3 % річних у сумі 2460 (дві тисячі чотириста шістдесят) грн.»

Таким чином, зміст виконавчого документа відповідає рішенню суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, сутність процедури встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення, полягає насамперед у встановлені обставин та фактів, що свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Судом встановлено, 31.01.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Шелінською Ю.А. винесено постанову про відкриття провадження ВП №77042935 за виконавчим листом №461/9719/21 виданого 26.09.2024 Галицьким районним судом м. Львова та скерована рекомендованим повідомленням боржнику ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , яке відповідно до рекомендованого повідомлення вручене 04.02.2025 року.

Згідно відповіді Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області №18/12-11221 від 12.05.2025, відповідно до даних Реєстру територіальної громади гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до актового запису про шлюб від 24.05.2025 року, змінились анкетні дані боржника з ОСОБА_2 на ОСОБА_6 .

Згідно відповіді на запит РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях №31/28/18-19814-2025 від 07.11.2025, за гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA» , 2016 року випуску, білого кольору.

12.04.2025 ОСОБА_5 перереєстровано на іншого власника, по договору купівлі-продажу, транспортний засіб марки «FORD FOCUS», 2006 року випуску, синього кольору.

29.10.2025 року приватним виконавцем скерувала лист про оплату заборгованості за реквізитами виконавця рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу боржника та його представника адвоката Качмара І.О. 04.11.2025 ОСОБА_7 отримав вказане повідомлення, боржник не отримав, лист повернувся виконавцю у зв`язку із невдалою спробою вручення, одержувач відсутній за вказаною адресою.

Постановою про зміну назви сторони виконавчого провадження №77042935 від 10.11.2025, змінено прізвище боржника з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

14.11.2025 року приватним виконавцем скерувано лист про оплату заборгованості за реквізитами виконавця рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу боржника та його представника адвоката Качмара І.О., останні отримали вказані повідомлення 17.11.2025 року під особисті підписи, що свідчить про неналежну обізнаність боржника щодо вчинення виконавчих дій стосовно нього.

Окрім цього, Галицьким районний судом м. Львова вже розглядалась заява приватного виконавця про зміну способу виконання рішення та боржник обізнаний про розгляд такої заяви і відкритого виконавчого провадження.

Згідно п. 10 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі №350/426/16-ц.

З метою забезпечення своєчасного захисту та відновлення порушеного права особи ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.

Слід зауважити, що законодавча норма не передбачає зміну судового рішення по суті, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Враховуючи той факт, що чинне законодавство України не містить конкретного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення з аналізу судової практики вбачається, що заявником має бути доведено існування конкретних обставин, які істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Отже, у разі необхідності встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення слід виходити з того, що:

- із відповідною заявою слід звертатися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції;

- із такою заявою можуть звернутися виключно стягувач чи виконавець;

- для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим;

- на виконання вимог цивільного процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.

Звертаючись до суду з заявою приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. надала належні та допустимі докази на підтвердження обставин наявності процесуально-правових підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 року. Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_5 :

- обізнаний про рішення суду зобов`язального характеру та наявність виконавчого провадження;

- незважаючи на те, що ОСОБА_5 обізнаний по зазначені обставини, останній не вжив жодних заходів спрямованих на виконання рішення суду. Більше того, ОСОБА_5 фактично проігнорував те, що суд звертав його увагу на необхідність виконання рішення суду при розгляді попередньої аналогічної заяви виконавця;

- після ухвалення рішення та видачі виконавчого листа ОСОБА_5 відчужив нерухоме майно (транспортний засіб);

- ОСОБА_5 отримав виклики та повідомлення приватного виконавця та фактично їх проігнорував.

Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву виконавця суд також враховує наступне.

Як наведено вище, згідно рішення суду ОСОБА_2 зобов`язано повернути боржнику - Акціонерному товариству «Ідея Банк» стягнуті на виконання судового рішення у цивільній справі № 461/9719/21, ухваленого Галицьким районним судом м. Львова 05 квітня 2022 року, грошові кошти за кредитним договором №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят сім) гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 58 коп. та 3 % річних у сумі 2460 (дві тисячі чотириста шістдесят) грн.

У свою чергу, виконавець пропонує змінити спосіб виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 року по справі №461/9719/21 у виконавчому провадженні ВП №77042935 із «зобов`язати ОСОБА_2 повернути» боржнику Акціонерному товариству «Ідея Банк» стягнуті на виконання судового рішення у цивільній справі №461/9719/21, ухваленого Галицьким районним судом м. Львова 05.04.2022 року, грошові кошти за кредитний договір №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 грн. 58 коп. та 3% річних у сумі 2460грн.» на «стягнути із ОСОБА_8 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошові кошти за кредитний договір №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 грн. 58 коп. та 3% річних у сумі 2460грн.»

Отже, фактично ОСОБА_5 зобов`язано повернути грошові кошти, а він ухиляється від виконання зазначеного зобов`язання. Водночас, зміна способу виконання рішення у виді стягнення коштів без зміни грошового еквіваленту суми присуджених коштів, у цій ситуації забезпечить дотримання закріпленого у ст. 129-1 Конституції України принципу обов`язковості виконання рішень суду на всій території України.

Суд підкреслює, що він вже звертав увагу ОСОБА_5 на необхідність виконання положень статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення та недопущення дій, які можуть мати ознаки свідомого ухилення від його виконання, більш того останній обізнаний про наявність виконавчого провадження щодо останнього, однак фактично ухиляється від виконання рішення суду.

З огляду на наведене, виходячи з обставин встановлених в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність на даний час законних підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення.

Керуючись ст. 258, 259, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про зміну способу та порядку виконання рішення задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2022 року по справі №461/9719/21 у виконавчому провадженні ВП №77042935 із

«зобов`язати ОСОБА_2 повернути» боржнику Акціонерному товариству «Ідея Банк» стягнуті на виконання судового рішення у цивільній справі №461/9719/21, ухваленого Галицьким районним судом м. Львова 05.04.2022 року, грошові кошти за кредитний договір №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 грн. 58 коп. та 3% річних у сумі 2460грн.»

на

«стягнути з ОСОБА_8 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошові кошти за кредитний договір №Z62.00200.003607971 від 29.01.2018 року у розмірі 38277 гривень 81 копійку, інфляційні втрати у сумі 5584 грн. 58 коп. та 3% річних у сумі 2460 грн.».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 13.01.2026.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький