Справа № 740/6091/25
Провадження № 2/740/313/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження справу без повідомлення сторін за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

У жовтні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 27.11.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2629473, відповідно до якого відповідачу було надано грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) становить 2 000 грн (п. 1.2 договору).

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.

10.08.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги відносно до осіб, які були боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2629473 від 27.11.2021 у розмірі 10 260,2 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 260,2 грн - заборгованість за відсотками.

З урахуванням наведеного, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2629473 від 27.11.2021 у розмірі 10 260,2 грн, судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Стислий виклад позиції відповідача

У поданому до суду через систему «Електронний суд» відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 зазначила, що позивачем не було надано достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували підписання договору, а саме ІР-адреси, з якої здійснено вхід, доказів відправлення та отримання SMS-коду підтвердження, журналів авторизації, електронний підпис у формі КЕП/ЕЦП. Просила врахувати, що їй установлено ІІІ групу інвалідності, вона отримує соціальну допомогу в розмірі 2 300 грн та мінімальну заробітну плату, тому стягнення з неї додаткових витрат та штрафних санкцій для неї є непосильним. Вважала, що позивачем пропущено встановлений трирічний строк звернення до суду з позовом, що є самостійною підставою для відмови у його задоволенні. Враховуючи наведене, у задоволенні позову та стягненні витрат на правову допомогу, які є завищеними, не відповідають критеріям співмірності, просила відмовити в повному обсязі або їх розмір зменшити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 04.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом

27.11.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний відповідачем із використанням електронного підпису із застосуванням одноразового ідентифікатора М075.

Відповідно до умов пунктів 1.2-1.3, 2.1 зазначеного договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 2 000,00 грн на строк 360 днів у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п. 1.3 договору періодичність платежів зі сплати процентів-кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Пунктом 1.4 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, зазначеного у п. 1.3 цього договору; п. 1.4.1. знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як клієнт до 27.12.2021 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів.

Відповідно до п. 1.5. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить: п. 1.5.1. за стандартною ставкою 29 653,85 % річних; п. 1.5.2. за зниженою ставкою 6 961,93 % річних.

Згідно з п. 1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить : п. 1.6.1. за стандартною ставкою 16 328,00 грн; п. 1.6.2. за зниженою ставкою 15 140,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здіснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3 договору.

Пунктом 6.4 договору визначено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: п. 6.4.1. у розмірі 15 % від суми кредиту, що становить 300,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; п. 6.4.2. у розмірі 1,1 % від суми кредиту, що становить 22,00 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Відповідно до пункту 1.1 договору укладення договору здійснюється за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при воході останнього в Особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5.1.3. договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта.

У підписаному ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора М075 Графіку платежів, який є Додатком № 1 до договору №2629473 від 27.11.2021, сторони погодили графік розрахунків, у якому зазначено: дату видачі кредиту - 27.11.2021; кількість днів у розрахунковому періоді - 30; загальну вартість кредиту 15 140 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума кредиту, 1194,00 грн - проценти за користування кредитом; реальну річну проценту ставку у розмірі 6 961,93 %.

До матеріалів справи також долучено Паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора М075.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підтвердило, що ОСОБА_1 , з якою укладено договір №2629473 від 27.11.2021, була ідентифікована товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор М075; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику 27.11.2021 о 19:37:46; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор +00.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти у сумі 2 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №1529-0403 від 04.03.2024, яке повідомило, що надає послуги з переказу грошових коштів в національній валюті без відкриття рахунків.

Між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено Договір про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, на виконання якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.11.2021 на суму 2 000,00 грн, маска картки № НОМЕР_1 .

Із проведеного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» розрахунку заборгованості за договором № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.11.2023 вбачається, що станом на 10.08.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 10 260,2 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 260,2 грн - заборгованість за відсотками.

Доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідач не надала.

Норми права, які були застосовані судом

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, як визначено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що договір № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.11.2021 був укладений в електронній формі.

Відтак, на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною восьмою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексому України, а також іншими актами законодавства.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Мотивована оцінка та висновки суду

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

За змістом ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, договір № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.11.2021 підписано відповідачем електронним підписом 27.11.2021 о 19:38:33 год шляхом використання одноразового ідентифікатора М075, який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису відповідно до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 16).

Зазначений договір містить особисті дані відповідача, зокрема її РНОКПП, паспортні дані, адресу місця проживання та номера мобільних телефонів.

Отже, наведене безумовно свідчить про те, що відповідач ознайомилася і погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

При цьому, вимог про визнання договору № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.11.2021 недійсним (неукладеним) не заявлено, договору щодо інших правовідносин між сторонами відповідачем не надано.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що позивачем надано належні і допустимі докази, які підтверджують факт укладення між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.11.2021.

У той же час, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 2 000 грн підтверджується листом «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №1529-0403 від 04.03.2024, згідно з яким було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.11.2021 на суму 2 000,00 грн, маска картки № НОМЕР_1 .

Між тим, за умовами кредитного договору, відповідач зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак позичальник свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за зазначеним договором.

Відповідно до умов договору № 2629473 про надання споживчого кредиту від 27.11.2021 сторони погодили:

- суму кредиту у розмірі 2 000 гривень (пункт 1.2 договору);

- строк кредиту 360 днів (пункт 1.3 договору);

- стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, зазначеного у п. 1.3 цього договору; п. 1.4.1. знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як клієнт до 27.12.2021 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів (пункт 1.4.1, 1.4.1. договору).

Згідно з розрахунку заборгованості за договором № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.11.2021 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 10.08.2023 становить 10 260,2 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 260,2 грн - заборгованість за відсотками.

Розрахунок заборгованості проведений за період з 27 листопада 2021 року до 22 листопада 2022 року, тобто в межах строку кредитування, передбаченого умовами договору. Штрафні санкції не нараховувалися.

У свою чергу, відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надано власного розрахунку на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

10.08.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги відносно до осіб, які були боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2629473 від 27.11.2021.

Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру Божників від 10.08.2023 до Договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» прийняло реєстр божників, кількість боржників - 5 946, загальна сума заборгованості 85 781 740 грн 34 коп.

Платіжною інструкцією № 72296 від 10.08.2023 підтверджується факт перерахування ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошових коштів у сумі 85 781 740 грн 34 коп. в якості плати за відступлення права вимоги згідно з Договором факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023.

Як вбачається із Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту № 2629473 від 27.11.2021 у сумі 10 260,2 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 260,2 грн - заборгованість за відсотками.

13.10.2025 позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за вих. №22949258 надіслав відповідачу досудову вимогу, якою повідомив про відступлення права вимоги за договором кредиту № 2629473 від 27.11.2021 та зазначив про необхідність погашення наявної заборгованості за кредитним договором у сумі 10 260,2 грн.

Договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у встановленому порядку недійсним не визнавався, тобто відповідно до положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності такого правочину.

Встановивши, що надані позивачем докази підтверджують дійсне волевиявлення сторін на реальне настання правових наслідків, а саме на передачу прав вимоги за кредитним договором від № 2629473 від 27.11.2021, а також врахувавши відсутність доказів, які підтверджують недійсність договору факторингу та з огляду на невстановлення обставин, які зумовлюють нікчемність цього договору, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» доведено належними та допустимими доказами факт переходу до нього права вимоги до боржника (позичальника) ОСОБА_1 .

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 серпня 2023 року у справі № 2-634/2011 (провадження № 61-5859св23).

Відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Що стосується застосування наслідків пропуску строку позовної давності до заявлених позовних вимог, то слід зазначити таке.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, який набрав чинності 17 квітня 2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Закон України №4434-ІХ від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного України щодо поновлення перебігу позовної давності», яким виключено пункт 19 «Прикінцевих та перехідних положень» щодо призупинення строків позовної давності, набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 04.09.2025.

Таким чином, у період з 02 квітня 2020 року до 04 вересня 2025 року строки позовної давності були зупинені, і звернення позивача з цим позовом 21 жовтня 2025 року вчинено в межах строку позовної давності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором № 2629473 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.11.2021 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу додано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, акт № 284 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 08.10.2025 на суму 8 000 грн, детальний опис наданих послуг від 08.10.2025 до акту № 284 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ цієї категорії, клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, cуд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.

Судовий збір

При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 6, 207, 626-629, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078, 1081, 1082 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2629473 від 27.11.2021 у розмірі 10 260 (десять тисяч двісті шістдесят) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , юридична адреса: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79029.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ