Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2246/25
Провадження № 2/376/284/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м.Сквира

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ловінської С.С.,

за участю секретаря судових засідань Кропивлянської С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що будинок садибного типу за № 35-А, загальною площею 26,8 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на вказаний будинок.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2 . Вказала, що прийняла спадщину померлого, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 03 жовтня 2024 року Сквирською державною нотаріальною конторою Київської області (спадкова справа № 332/2033, зареєстровано в реєстрі за № 2-2904). На даний час, неприйнятим спадковим майном чоловіка залишився житловий будинок АДРЕСА_1 , на який відсутні правовстановлюючі документи, за умов отримання всіх дозвільних документів на будівництво (копії додаються). Померлий, за життя, не оформив правовстановлюючих документів на право власності на даний житловий будинок, який вони будували разом з чоловіком за спільні кошти, перебуваючи у шлюбі. Позивачка мала намір прийняти дане майно, як спадщину та оформити право власності на нього в нотаріальному порядку. Однак, на згаданий житловий будинок за АДРЕСА_2 , відсутні будь-які правовстановлюючі документи, що унеможливлює оформлення права власності на це спадкове майно в нотаріальному порядку. Даний факт підтверджується Постановою державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори від 01.07.2025, вих № 468/02-31.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 22.08.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

16.10.2025 позивачкою подано заяву про зменшення позовних вимог, просила визнати за нею, ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, право власності будинок садибного типу за № 35-А, загальною площею 26,8 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40).

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 16.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Сквирської міської ради у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 13.10.2023 Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.8).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 332/2023 державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори, яка була заведена на підставі заяв про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийняла дружина ОСОБА_1 (а.с.59-77).

Згідно з рішенням Шапіївської сільської ради народних депутатів від 19 лютого 1992 року виділено гр. ОСОБА_2 земельну ділянку, розміром 0,25 га, за рахунок земель сільської ради, передбачених під індивідуальне будівництво, для будівництва індивідуального житлового будинку присадибного типу та ведення особистого підсобного господарства у відповідності з генпланом забудови села, що розміщена в АДРЕСА_1 між перспективними садибами (а.с.15).

Рішенням виконкому Сквирської районної Ради народних депутатів № 103 від 23.06.1995 затверджено рішення виконкому Шапіївської сільської ради народних депутатів від 19.02.1992 про дозвід на будівництво індивідуального житлового будику та дозволено будівництво гр. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,25 га (а.с.16).

Сквирською районною державною адміністрацією Київської області видано ОСОБА_2 паспорт на забудову земельної ділянки 0,25 га, місце забудови: АДРЕСА_1 (а.с.17).

16.12.2024 ФОП ОСОБА_5 виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою; АДРЕСА_1 (а.с.42-46).

Відповідно до наказу № А-01/24 від 14.01.2025 Відділу архітектури, містобудування та інфраструктури Сквирської міської ради присвоєно (актуалізовано) адресу існуючого об`єкта нерухомого майна будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину ОСОБА_2 , номер АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

Згідно постанови державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 468/02-31 від 01.07.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок садибного АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не надала оригіналів документів, що підтверджують право власності на майно спадкодавця ( а.с.12).

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя не оформив своє право власності на будинок садибного АДРЕСА_1 , який побудував .

Після його смерті, спадщину у встановленому законом порядку прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначене, у позивачки, яка прийняла спадщину за законом у встановленому законом порядку після смерті чоловіка, не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у позасудовому порядку на нерухоме майно, на яке спадкодавець не оформив правовстановлюючих документів за життя.

Враховуючи вищенаведене, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1220, 1223 , 1268, 1297 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 26,8 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сквирська міська рада, , місцезнаходження: вул. Карла Болсуновського, буд.28, м.Сквира, Білоцерківський район, Київська область.

Суддя С.С.Ловінська