Справа № 192/2417/25
Провадження № 2/192/460/26
24 лютого 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання Чернишкіної А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між сторонами 23 лютого 2022 року в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту № 054488-КС-003 (далі кредитний договір). На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 13 000 гривень 00 копійок з комісією за надання кредиту в розмірі 1 950 гривень 00 копійок на строк 24 тижнів - тобто до 10 серпня 2022 року, який в подальшому був продовжений до 11 листопада 2024 року. Процентна ставка становить 1,08157693 % в день (фіксована ставка), розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Кредит надано на засадах строковості, поворотності, платності, який відповідач зобов`язалася повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі 13 000 гривень 00 копійок шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , вказану ОСОБА_1 в особистому кабінеті, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, а лише частково сплатила заборгованість за кредитним договором, чим порушила зобов`язання. Позивач зазначає, що відповідач на виконання умов договору здійснила оплату за кредитним договором №054488-КС-003 на загальну суму 19 612 гривень 80 копійок. У зв`язку з чим станом на 08 серпня 2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 26 119 гривень 42 копійки, з яких 4 227 гривень 20 копійок суми прострочених платежів по тілу кредиту; 19 942 гривні 22 копійки суми прострочених платежів по процентах; 1 950 гривень 00 копійок суми прострочених платежів за комісією.
Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1049 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за Договором про надання кредиту №054488-КС-003 від 23 лютого 2022 року.
Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності (а.с.9 зворот).
Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання та шляхом направлення смс-повідомлення (а.с.93, 152). Причини неявки суду не повідомила. Відзив на позов не надала.
Ухвалою від 24 лютого 2026 року було постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного розгляду.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 23 лютого 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика»та відповідачем було укладено Договір про надання кредиту № 054488-КС-003 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора (а.с. 27-30)
Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором.
Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта ОСОБА_1 (а.с. 60-61) та комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідача (а.с.30 зворот). Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа.
Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитодавець (позивач) надає позичальникові кредит у розмірі 13 000 гривень 00 копійок зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 1 950 гривень 00 копійок на строк 24 тижнів - тобто до 10 серпня 2022 року. Процентна ставка становить 1,08157693 % в день (фіксована ставка), розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Кредит надано на засадах строковості, поворотності, платності, який відповідач зобов`язалася повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
Також, 05 листопада 2022 року між Позивачем та Відповідачем було укладено в електронній формі Додаткову угоду №1 до Договору №054488-КС-003 про надання кредиту, згідно якої сторони домовились внести зміни до п. 1 Договору та викласти термін дії Договору в новій редакції на строк 67 тижнів - тобто до 03 червня 2023 року (а.с.39). Додатковою угодою №2 від 11 травня 2023 року до Договору №054488-КС-003 про надання кредиту на строк 96 тижнів - тобто до 21 грудня 2023 року (а.с.42-43); Додатковою угодою №3 від 31 січня 2024 року до Договору №054488-КС-003 про надання кредиту на строк 134 тижнів - тобто до 11 вересня 2024 року (а.с.48-49) та Додатковою угодою №4 від 29 квітня 2024 року до Договору №054488-КС-003 про надання кредиту на строк 142 тижнів - тобто до 11 листопада 2024 року (а.с.54-55).
Судом встановлено, що 23 лютого 2022 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 13 000 гривень 00 копійок на картку №5355-5712-5759-4226, вказану в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта (а.с.65) та квитанцією №495939661 від 23 лютого 2022 року (а.с.66) та відповіддю АТ «Сенс Банк» про належність рахунку відповідачу (а.с.100, 103 зворот).
Також судом встановлено, що відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив оплату за Договором № 054488-КС-003 на загальну суму 19 612 гривень 80 копійок, яку позивач врахував в якості часткового погашення отриманого кредиту.
Розрахунком заборгованості підтверджено, що у відповідача станом на 27 серпня 2025 року існує заборгованість за кредитним договором №054488-КС-003 від 23 лютого 2022 рокув сумі 26 119 гривень 42 копійки, яка складається з 4 227 гривень 20 копійок заборгованість за кредитом; 19 942 гривні 22 копійки заборгованість по відсотках; 1 950 гривень 00 копійок заборгованість по комісії (а.с.16-23).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
З досліджених матеріалів справи з`ясовано, що відповідачка свої зобов`язання за укладеним Договором належним чином не виконала, щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів не здійснювала.
Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач, порушивши зобов`язання по умовах договору, має заборгованість перед ТОВ «Бізнес Позика» за кредитним договором на загальну суму 26 119 гривень 42 копійки, яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 12).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 24 лютого 2026 року.

Суддя Н. О. Щербина