БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/4/26
Справа № 356/18/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, боржник ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із вказаною вище заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2017 року народження, та ОСОБА_4 , 2019 року народження народження, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд, розглянувши подану заяву та додані до неї документи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України).

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а до заяви мають бути додані інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.п. 3, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, а також у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У відповідності до роз`яснень в п.п. 1, 9-10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2012, наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер та належним чином документально підтверджені. Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Отже, вимоги заявника в заяві повинні бути сформульовані саме таким чином, як це передбачено в п. 4 або п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та належним чином документально підтверджені.

У разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення іншого розміру аліментів, що прямо не передбачено законом, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Разом з тим, заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів (заробітку) без встановленого законом обмеження для даної категорії справ, а саме не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та не підлягає розгляду в наказному провадженні.

Окрім того, у відповідності до положень ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, за змістом вказаних вище положень, аліменти є способом захисту інтересів дитини, необхідним для забезпечення їй належного рівня життя та розвитку, і присуджуються судовим рішенням з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини.

Разом з тим, надані заявником витяги з Реєстру територіальної громади № 2025/019245848, 2025/019245847 від 25.12.2025 щодо зареєстрованого місця проживання дітей не містять відомостей щодо утримання їх заявником, тому не можуть безспірно підтверджувати наявність у заявника права вимоги, за якою подано вказану заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.п. 3, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заявлена вимога не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, а з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-165, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, боржник ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко