Справа № 635/7172/25
Провадження № 2/344/1804/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Турчин Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

02.09.2025 представник позивача - адвокат Коваль А.К. звернувся Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, в якій просив: стягнути з відповідача заборгованість за договором позики розмірі 78100 грн., здійснити розподіл судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 03.09.2022 між сторонами було укладено договір позики, оформлений розпискою, згідно з якою відповідач, у присутності двох свідків, отримала від позивача грошові кошти в розмірі 78100 грн., строком до 28.02.2023 включно. Відповідач погодилася на умови позики, про, що свідчить її підпис на розписці, однак на час звернення з позовом кошти не були повернуті (а.с. 1-3).12.09.2025 ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області позовну заяву передано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.11.2025 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с. 49-50).

Ухвалою судді від 12.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 51-52).

17.12.2025 відповідач через систему "Електронний суд" подала відзив на позовну заяву, даний відзив судом не прийнято до уваги, оскільки такий поданий з пропущенням строку на подання відзиву, відсутнє клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Представник позивача - адвокат Коваль А.К. позов підтримав в повному обсязі, просив його задоволити.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Заслухавши вступне слово представника позивача, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що 03.09.2022 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 78100 грн. ОСОБА_3 зобов`язується повернути одержані кошти в строк до 28.02.2023 включно, в повному розмірі. Факт передачі зазначеної суми відповідачу засвідчується оригіналом розписки, яка також містить підписи свідків: ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 (а.с. 71).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків ст. 11 ЦК України визначає договори та інші правочини.

Підставою позову у цій справі є невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення позивачу грошових коштів, в даному випадку за договорами позики від 07.07.2023 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 369/3340/16-ц та від 06 квітня 2020 року у справі № 464/5314/17.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю на виконання умов цього договору грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором, укладення якого може підтверджуватися розпискою позичальника або іншим документом.

Згідно із частинами 2 та 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у розмірі 78 100 грн. за договором позики підтверджується оригіналом розписки від 03.09.2022, підписаною відповідачем власноруч.

Отже, наявність боргового документа, а саме оригіналу розписки від 03.09.2022 у позивача свідчить про те, що відповідач не виконала у встановлений договором строк зобов`язання по поверненню позики у розмірі 78 100 грн.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення повністю.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі та керуючись ст.ст.76-81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 78 100 (сімдесят вісім тисяч сто ) гривень заборгованість за договором позики від 03 вересня 2022 року .

іншій частині вимог- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ,

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса тимчасово зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_3 .

Повний текст ухвали - 13.01.2026.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.