Справа № 1412/747/12
Провадження № 6/487/16/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З. М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому листі №2/1412/2764/12, за позовом ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , видачу дубліката виконавчого листа №2/1412/2764/12.

Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання, витребувано інформацію з Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стан виконавчого провадження.

23 грудня 2025 року надійшла відповідь Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заявник у заяві про заміну сторони у виконавчому листі та видачу дублікату виконавчого листа просив розглянути цю заяву без участі представника заявника.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи 1412/747/12, провадження № 2/1412/2764/2012, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 06 липня 2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 21 925,14 грн.

09.12.2016 ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва задоволено скаргу ПАТ «Родовід Банк» і визнано незаконними дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бутенко А.В. щодо винесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа № 2/1412/2764/2012, виданого 17.07.2012 Заводським районним судом м. Миколаєва. Скасовано повідомлення від 11.10.2016 про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

20.06.2019 року Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 59370191.

28 жовтня 2021 року головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кухарь С.С. виконавчий лист № 2/1412/2764/2012, виданий 17.07.2012 повернуто стягувачу ПАТ «Родовід Банк» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2021 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053), у виконавчому листі по справі № 2/1412/2764/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № _Ск-1193-027466/9-2008.

16.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір №16-01/23 про відступлення прав вимоги за умовами якого до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № _Ск-1193-027466/9-2008 відносно ОСОБА_1 в сумі 6 884,61 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 30.10.2023.

09.05.2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір №09-05/23 про відступлення прав вимоги за умовами якого до ТОВ «Дебт Форс» перейшло право вимоги за кредитним договором № _Ск-1193-027466/9-2008 відносно ОСОБА_1 в сумі 6 884,61 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 27.05.2024.

01 листопада 2023 року ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» змінило назву на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» (рішення Єдиного учасника товариства з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» від 01 листопада 2023 р.).

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 2 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

Заміна сторони у матеріальному правовідношенні доведена заявником.

У пункті 8.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року в справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) зазначено, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 пред`являвся до виконання та на даний час виконавче провадження завершено у зв`язку з поверненням 28 жовтня 2021 року виконавчого листа стягувачу.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання на момент видачі вказаного виконавчого листа встановлювались статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який втратив чинність 05.01.2017 на підставі закону № 1404-VIII.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» 606-XIV, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Оскільки виконавчий лист повернуто стягувачу, на даний час триває воєнний стан, введений з 24.02.2022, відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на даний час не сплив, а тому наявні підстави для заміни сторони у цих правовідносинах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане, а також доказів відступлення прав вимог, судом встановлено наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому листі.

Згідно ч.17.4 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас суд враховує, що стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Дослідивши надані докази, матеріали цивільної справи, суд вважає, що обставини вказані стягувачем в заяві підтверджені доказами та свідчать про втрату виконавчого листа, а тому наявні підстави для видачі його дублікату.

Враховуючи, що на теперішній час рішення суду не виконано, строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився, суд приходить до переконання про необхідність видачі дублікату виконавчого листа, як гарантію права стягувача на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судового рішення.

За таких обставин, суд задовольняє заяву ТОВ «Дебт Форс».

Керуючись ст.ст. 258, 261, 354, 355, 442 ЦПК України, п.п. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Замінити стягувача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» (; юридична адреса: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, офіс.1) у виконавчому листі №2/1412/2764/2012, виданому Заводським районним судом міста Миколаєва по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № _Ск-1193-027466/9-2008 у розмірі 21925,14 грн.

Видати дублікат виконавчого листа №2/1412/2764/2012, виданого Заводським районним судом міста Миколаєва по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № _Ск-1193-027466/9-2008 у розмірі 21925,14 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 14 січня 2026 року.

Суддя З. М. Сухаревич