Справа № 598/307/26
провадження № 2/598/363/2026
УХВАЛА

іменем України

"24" лютого 2026 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Левків А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Хацкевич Руслан Михалович, про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя-Агро» про визнання недійсним договору оренди,

в с т а н о в и в :

До Збаразького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ДСП «Надзбруччя-Агро» про визнання недійсним договору оренди, в якому позивач - просить:

- визнати відсутнім право оренди ДСП «Надзбруччя-Агро», , стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0098, площею 1,6661 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район;

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) ДСП «Надзбруччя-Агро» стосовно вказаної земельної ділянки;

- усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаною земельною ділянкою.

Представник позивача адвокат Хацкевичем Р.М. подав заяву про забезпечення вищевказаного позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони ДСП «Надзбруччя-Агро» вчиняти будь-які дії пов`язані з сільськогосподарськими роботами стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0098, площею 1,6661 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Тернопільський район, Тернопільська область, до вирішення спору по суті.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що позивач є одним із співвласників спірної земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину, однак 10 червня 2021 року державним реєстратором було зареєстровано право оренди за Дочірнім сільськогосподарським підприємством «Надзбруччя-Агро» на підставі додаткової угоди № 1 від 29 січня 2021 року до договору оренди землі № 94 від 05 серпня 2014 року укладеного нібито між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ДСП «Надзбруччя-агро», який позивач не укладав та не підписував. На даний час земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні відповідача, який може здійснювати на ній сільськогосподарські роботи, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зміни фактичного стану земельної ділянки, створення нових правовідносин щодо врожаю та ускладнення або унеможливлення ефективного захисту прав позивача у випадку задоволення позову.

Враховуючи положення частини першої статті 153 ЦПК України, відповідно до яких заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, дана заява розглянута судом без виклику та без участі сторін.

Ознайомившись із матеріалами справи та заявою про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у забезпеченні позову виходячи із наступного.

Так, відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частинами 1, 5-7, 10 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18).

Крім того, звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач серед іншого, повинен обґрунтувати наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення, тощо. Обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі №910/16505/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 зазначено, що при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі №567/459/23 зазначено, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 постанови Верховного Суду від 22 грудня 2006 року №9 суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

В заяві про забезпечення позову адвокат Хацкевич Р.М. зазначає про те, що відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою та може здійснювати на ній сільськогосподарські роботи, що, на думку заявника, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з тим, суд не знаходить належного підтвердження таким твердженням, оскільки заявником не доведено існування реальної загрози утруднення чи неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, не обґрунтовано, що обраний захід забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами та не порушує баланс інтересів сторін, зокрема права відповідача на здійснення господарської діяльності. Наведені заявником доводи мають загальний характер та ґрунтуються переважно на припущеннях.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявності достатніх правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а наведено лише загальні посилання на можливість вчинення відповідачем певних дій, які можуть ускладнити виконання рішення суду, однак не подано належних і допустимих доказів, що підтверджували б існування реальної загрози ускладнення або унеможливлення виконання можливого рішення суду, не обґрунтовано, що обраний захід забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами, відповідає критеріям необхідності, розумності та пропорційності й не порушує баланс інтересів сторін, а тому в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149151, 153, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Хацкевич Руслан Михалович, про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя-Агро» про визнання недійсним договору оренди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Суддя: Андрій ЛЕВКІВ