Справа №350/1022/25
Номер провадження 2/350/39/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі:головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

представника позивачки адвоката Родікова І.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Коваленко О.В., в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

У відзиві на позовну заяву від 29 серпня 2025 року представником відповідача - адвокатом Коваленко О.В. заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з наявністю рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2025 року, яке, на думку сторони відповідача, ухвалене між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

У судовому засіданні адвокат Коваленко О.В. підтримала подане клопотання, зазначивши, що спір вже був предметом судового розгляду, а повторне його вирішення суперечить вимогам процесуального закону. Відповідач ОСОБА_1 підтримав позицію свого представника.

Представник позивачки - адвокат Родіков І.С. заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що у даній справі оспорюється інший акт поширення інформації, викладений в іншій скарзі, складеній в інший час та адресованій іншій посадовій особі, а тому відсутня тотожність предмета та підстав позову.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання, приходить до наступного.

У частині першій статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України зазначено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду ( постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22, провадження № 61-5252сво23).

Гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Аналіз змісту зазначеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі можливе виключно у випадку повної тотожності спорів. Така тотожність має місце лише за одночасної наявності трьох умов: співпадіння сторін спору, предмета позову та підстав, на яких він ґрунтується. Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає можливість застосування положень пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2025 року було розглянуто спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо визнання недостовірною інформації, викладеної відповідачем у скарзі від 31 березня 2025 року на ім`я директора департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, а також щодо стягнення моральної шкоди.

Натомість у даній справі позивачка просить: визнати недостовірною та такою, що порушує її право на повагу до гідності та честі, інформацію, розповсюджену відповідачем у скарзі від 20 травня 2025 року на ім`я Міністра освіти і науки України ОСОБА_3 , наступного змісту:«... в тому ліцеї рахується на роботі вчитель початкових класів ОСОБА_2 , яка вже декілька років вчить дітей німецької мови, не маючи на це відповідної спеціальності. І знаєте, як вона вчить дітей? Через гугл-перекладач, бо ж сама не знає німецької мови... що може дати дітям ця так звана вчителька..»;«...виявляється, що чоловік цієї вчительки ОСОБА_4 , родом з того самого села, що і директор ліцею і той без проблем, за матеріальну винагороду, влаштував його жінку на роботу у школу... В ліцеї є фахові спеціалісти з вивчення німецької мови... Можна було звільнити її..., але в такому разі директор би позбувся періодичної матеріальної винагороди від чоловіка цієї вчительки. Хіба це не зловживання службовим становищем?»;«Наступне: за всі роки роботи в цій школі... назбиралось 40 днів прогулів без поважної причини... Вона матюкається, плюється, харкає, робить збитки, бреше, роздає хабарі і поводить себе неадекватно...»;«Хочу нагадати Вам ще, що чоловік цієї ОСОБА_2 все життя працює на росіян, сплачує податки у російський бюджет...», а також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100000 гривень та судові витрати.

Отже, предметом позову у даній справі є інший акт поширення інформації - скарга від 20 травня 2025 року, яка є самостійним документом, складеним у інший час та адресованим іншому суб`єкту владних повноважень.

Суд зазначає, що кожен окремий факт поширення інформації є самостійною юридично значимою дією, яка може окремо порушувати особисті немайнові права та породжувати самостійні правові наслідки.

Наявність попереднього рішення щодо іншої скарги, навіть за умови часткової схожості змісту висловлювань, не свідчить про тотожність предмета та підстав позову, оскільки різними є юридичні факти поширення інформації, дата їх вчинення та адресати.

Таким чином, у даному випадку відсутня сукупність умов, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, що виключає можливість закриття провадження у справі.

Керуючись ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Коваленко О.В. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя