Провадження №6/333/39/26
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, ), заінтересовані особи: боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), стягувач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК» (адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, ), приватний виконавець Котула Артем Михайлович (адреса: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд.49, прим.А3) про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження.

Зазначена заява обґрунтована тим, що 09.10.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у справі №815/12027/2012 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором №КФ(03)83-08 від 17.04.2008 року.

На виконання вказаного рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист, на підставі якого приватним виконавцем Котулою А.М. відкрито виконавче провадження №79235025.

22.05.2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № Н1/11/27-Ф, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № КФ(03)83-08 від 17.04.2008 року

Враховуючи викладене, заявник просить суд здійснити заміну сторони у виконавчому провадженні №79235025, а саме: замінити стягувача- АТ «ТАСКОМБАНК» на його правонаступника - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2025 року вказану заяву прийнято до свого провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» Жижула М.Т. до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена своєчасно та належним чином, у своїй заяві просила розглянути справу за відсутності представника заявника.

Заінтересовані особи: представник ТОВ «ТАСКОМБАНК», П`ятак С.М. та приватний виконавець Котула А.М. до зали судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи неявку учасників процесу, а також вимоги ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за заявою ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, за відсутності належним чином повідомлених учасників процесу.

Розглянувши заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні №79235025, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні зазначеної вище заяви з огляду на таке.

Судом встановлено, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.10.2012 року у справі №815/12027/2012 позов ПАТ «ТАСКОМБАНК» задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №КФ(03)83-08 від 17.04.2008 року в розмірі 319 090,12 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 214,60 грн.

01.10.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №79235025 по виконанню виконавчого листа №815/12027/2012, виданим Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 19.11.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №КФ(03)83-08 від 17.04.2008 року в розмірі 319 090,12 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 214,60 грн.

22.05.2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» (фактор) було укладено Договір факторингу №Н1/11/27-Ф,відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (п. 2.1.). Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийомупередачі реєстру прав вимог згідно додатку №2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1 цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває права вимог. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною договору (п.2.3.).Фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 4 294 921,65 грн. без ПДВ на банківський рахунок клієнта № НОМЕР_2 , код банку 339500, код за (п. 3.1).

Згідно з платіжною інструкцією №2366 від 22.05.2025 року, на виконання вимог вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» сплатило АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування в розмірі 4 294 921,65 грн.

Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №Н1/11/27-Ф від 22.05.2025 року, АТ «ТАСКОМБАНК» відступило заявнику право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №КФ(03)83-08 від 17.04.2008 року в розмірі 353 770,14 грн.

Відповідно до частин 1-2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (п. 43 рішення від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник та кредитор.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч. 1 ). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5).

В постанові Верховного Суду від 10.09.2025 року у справі № 369/13444/20 зазначено, що суд при розгляді заяви про заміну стягувача має перевірити наявність права вимоги у первісного кредитора та його чинність, але не може виходити за межі процесуального питання і встановлювати недійсність договору відступлення права вимоги, який не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження переходу прав вимоги до ОСОБА_1 заявник надав копії витягу з додатку №1 до договору факторингу НІ/11/27-Ф від 22.05.2025 (реєстру права вимоги) та платіжної інструкції №2366 від 22.05.2025 року.

При цьому, відповідно до п. 2.3 договору факторингу НІ/11/27-Ф від 22.05.2025 року відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийомупередачі реєстру прав вимог згідно додатку №2.

Саме підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу.

Водночас, доказів переходу прав вимоги, а саме: акта приймання-передачі реєстру прав вимог (Додатка № 2 до договору факторингу), заявником суду не надано, що унеможливлює достовірне встановлення судом факту заміни стягувача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що виконавче провадження № 79235025, у якому стягувачем зазначено АТ «ТАСКОМБАНК», було відкрито 01.10.2025 року, тобто після спливу чотирьох місяців з моменту укладення договору факторингу № Н1/11/27-Ф, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами.

З огляду на викладене, відсутність належних і допустимих доказів переходу права вимоги від клієнта до фактора, зокрема акта приймання-передачі реєстру прав вимог, який відповідно до умов договору факторингу є моментом виникнення правонаступництва, унеможливлює встановлення судом факту заміни стягувача у виконавчому провадженні.

За таких обставин правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 512, 514, 516 ЦК України, ст. 55, 442, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, ), заінтересовані особи: боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), стягувач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК» (адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, ), приватний виконавець Котула Артем Михайлович (адреса: 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд.49, прим.А3) про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.01.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод