Справа № 530/2513/25
Номер провадження 2/530/417/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2026 р. місто Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в:

31.12.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Костюк Світлана Василівна звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В позовній заяві просить :

- прийняти позовну заяву в порядку ст. 128 Кримінально Процесуального Кодексу України до розгляду;

- стягнути з суб`єкта владних повноважень - Опішнянська селищна рада, розташованої за адресою: вул. Перемоги, 3 смт. Опішня Полтавська обл., Полтавський район, 38164 , на користь ОСОБА_1 паспорт серія № НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РВХМУ УМВС України у Харківській області 31.03.1999 року РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3500,00 грн.;

- стягнути з суб`єкта владних повноважень - Опішнянська селищна рада, розташованої за адресою: вул. Перемоги, 3 смт. Опішня Полтавська обл., Полтавський район, 38164 , на користь ОСОБА_1 паспорт серія № НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РВХМУ УМВС України у Харківській області 31.03.1999 року РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн.;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Опішнянська селищна рада повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та безоплатної передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га. кадастровий №:00:041:0330, розташованого на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області відповідно до вимог ст. ст. 116-118 ЗК України;

- звільнити від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»;

- суму сплаченого судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн. стягнути з суб`єкта владних повноважень - Опішнянська селищна рада розташованої за адресою: вул. Перемоги, 3 смт. Опішня Полтавська обл., Полтавський район, 38164 , на користь ОСОБА_1 паспорт серія № НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РВХМУ УМВС України у Харківській області 31.03.1999 року РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за

адресою: АДРЕСА_2 ;

-сплату судових витрат та витрат на правничу допомогу покласти на відповідача суб`єкта владних повноважень - Опішнянська селищна рада розташованої за адресою: вул. Перемоги, 3 смт. Опішня Полтавська обл., Полтавський район, 38164 , .

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що 27.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2.00 га. земель у власність зі зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населеного пункту. Наказом №12711-СГ від 09.12.2019 року, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надало дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою. ОСОБА_1 уклала з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 Договір №23/020-пз від 03.01.2020 року про розроблення проекту землеустрою вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації», надано висновок про розгляд проєкту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 №2036/82-20 від 27.02.2020 року, зі зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів погоджено експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відповідно до якого реєстрацію земельної ділянки, затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність провести відповідно до норм чинного законодавства. 23.03.2020 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий №:00:041:0330 площею 2.00 га. цільове призначення 01.03 - для ведення особистого селянського господарства розташованої: Батьківська сільська рада, Зіньківського району, Полтавської області на підставі виготовленого проекту землеустрою сертифікованим інженером землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України ФОП ОСОБА_2 . Маючи виготовлений проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру, позивач ОСОБА_1 31.05.2021 року, звернулася до Опішнянської селищної ради ( територіальні межі розташування земельної ділянки) із клопотанням про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га. кадастровий №:00:041:0330, розташованого на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, за межами населеного пункту та передачу вищезазначеної ділянки у власність ОСОБА_1 , з додаванням всіх необхідних документів згідно переліку. За результатом засідання сесії і розгляду порядку денного передбаченого протоколом Виконавчого комітету Опішнянської селищної ради на десятій сесії восьмого скликання 17.06.2021 року, зокрема стосовно питання про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , рішення не виготовлялось і тому не надавалось позивачеві і його представнику на їхнє прохання. Сектором дізнання відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області, розпочато досудове розслідування на підставі ухвали слідчого суді Октябрського районного суду м. Полтави №554/14760/24 від 30.01.2025 року у кримінальному провадженні ЄДРДР №0000046 від 15.02.2025 року, за заявою адвоката Костюк С.В. поданої в інтересах ОСОБА_1 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 356 КК України самоправство, яке вчинили посадові особи Опішнянської селищної ради Полтавського району. ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3 від 12.06.2018 року має пільги, встановлені законом України для ветеранів війни - учасників бойових дій, зокрема ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», земельні ділянки можуть бути надані військовослужбовцям у власність у межах норм безоплатної приватизації, визначених статтею 121 Земельного кодексу України. Позивач вважає що діями позивача завдана матеріальна шкода ( витрати на виготовлення проектної документації у розмірі 3500 грн) та моральна шкода яку позивач оцінює у розмірі 80 000 грн. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Суддя вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, приходить до наступних висновків.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підсудність.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Позивачем подано позов до відповідача про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому з самого змісту позовних вимог слідує, що Опішнянською селищною радою Полтавської області відносно позивача ОСОБА_1 вчинені неправомірні дії, за якими здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000046 від 15.02.2025 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 356 КК України.

Позивач не надає доказів того, що є потерпілою у даному кримінальному провадженні , хто є підозрюваним чи обвинуваченим, не зрозуміло кому пред`явлена підозра і що діями цих осіб їй спричинено матеріальну і моральну шкоду, про відшкодування якої вона заявляє в даному позові.

Крім цього позивач просить прийняти позовну заяву саме на підставі ст.128 КПК України що само по собі суперечить приписам, оскільки це не є розгляд кримінального провадження де позивачем є потерпіла особа.

З викладених ОСОБА_1 обставин не зрозуміло також за яких обставин вона звертається з даним позовом до суду, якщо це позов після розгляду кримінального провадження ,де цивільний позов не був розглянутий в порядку п.7 ст.128 КПК України , то нею не надано доказів розгляду кримінального провадження де особа була притягнута до кримінальної відповідальності ( вирок суду) ,а при цьому б цивільний позов в межах кримінального провадження не був розглянутий.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою ,яка зареєстрована як цивільний позов ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, однак він за своїм змістом є цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст 5 ЦПК України).

Положеннями ч.1 ст.128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 цієї статті).

В першу чергу треба звернути увагу на те, що існує диспозитивне правило, за яким особа, якій злочином завдано моральної або майнової шкоди, може звернутися з цивільним позовом або ж на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому (ст. 61 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зобов`язує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в межах кримінального провадження. ( Якщо воно існує, бо доказів сторона позивача ненадає ) У разі не пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні, а також якщо цивільний позов буде залишено без розгляду, позивач має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, винуватості особи та наявності причинного зв`язку між діянням і шкодою є предметом дослідження суду саме в кримінальному провадженні. Цивільний суд не може вирішити ці питання до ухвалення відповідного рішення в кримінальному провадженні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що позов подано в порядку цивільного судочинства до завершення кримінального провадження, заявлені вимоги не можуть бути розглянуті судом у цивільному процесі та відповідно до ч.1 п.1 ст.186 ЦПК України відсутні підстави для відкриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 186, 259-261 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відповідно до ч.1 п.1 ст.186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що вона має право подати цивільний позов у межах кримінального провадження відповідно до ст. 128 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвали суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя О. В. Ситник