СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/16/26
ун. № 759/4912/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Журибеда О.М.

при секретарі Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вахрушева Рада Миколаївна, Спеціалізований будинок ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департаменту соціальної та ветеранської політики на незаконні дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в якій просить: - зобов`язати головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерсства юстиції України Вахрушеву Р.М. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.10.2025 року у ВП НОМЕР_2 як незаконну, винесену на підставі неправомірного наказу №36-к від 19.04.2024 року Спеціалізованого будинку для ветеренарів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_1 про поновлення на роботі ОСОБА_1 ; - зобов`язати головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вахрушеву Р.М. поновити виконавче провадження ВП НОМЕР_2 з урахуванням поновлення на роботі ОСОБА_1 з 03.05.2022 року; - зобов`язати головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вахрушеву Р.М. стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інаалідів на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12757,00 грн. відповідно додаткового рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року у справі №759/4912/22; - зобов`язати головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вахрушеву Р.М. стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.-3.2024 року по теперешній час.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням суду від 07.03.2024 року у справі №759/4912/22 за позовом ОСОБА_1 до спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова 32/11 виконавчого органу Київської міської ради про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнати незаконним Наказ №8/ос від 29 березня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Визнати незаконним наказ №18/к від 02 травня 2022 року про накладення на завідувача господарства Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 міста Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та поновити його із збереженням посадового окладу на роботі на раніше займаній посаді.

Додатковим рішенням від 14.03.2024 року ухвалено: скасувати наказ №8/ос від 29 березня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани; скасувати наказ №18/к від 02 травня 2022 року про накладеня на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення; стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: м. Київ, вул. М. Котельникова 32/11) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12757 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 00 коп.; стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: м. Київ, вул. М. Котельникова 32/11) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20500 (двадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.; стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: м. Київ, вул. М. Котельникова 32/11) в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2024 року у справі №759/4912/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додакове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року та за апедяційної скаргою Будинку на АДРЕСА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2024 року і на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року- апеляційна скарга Будинку залишена без задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_1 зодоволено частково, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2024 року залишено без змін.

Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року скасоване в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено в цій частині нове рішення: стягнуто з Будинку на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу із 03.05.2022 року по 07.03.2024 року у розмірі 293470, 80 грн.; стягнути з Будинку на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 2934, 71 грн.

Додатковою Постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2024 року у справі №759/4912/22 ухвалене рішення стягнути з Будинку на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 19000,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомоги, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Після отримання виконавчого листа від 07.03.2024 року виданого Святошинським районним судом м. Києва у справі №759/4912/22, Головний державний виконавець Деснянського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушева Р.М. 27.08.2025 року винесла постанову про відкриття провадження ВП НОМЕР_2 з формулюванням поновити ОСОБА_1 із збереженням посадового окладу на роботі на раніше займаній посаді без зазначення дати його поновлення на роботі. 09.10.2025 року виконавцем винесено постанову про закінчення даного виконачого провадження, у зв`язку із добровільним виконанням виконавчого листа до відкриття виконавчого провадження, з чим скаржник не погоджєуться і вважає постанову незаконною та всупереч ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засдіанні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали просили задовольнити з підстав зазначених у ній.

Представник заіетнересованої особи Мусієнко І.Л. та ОСОБА_3 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги.

В судове засідання Головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вархушева Р.М. не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши учасників справи, суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням суду від 07.03.2024 року у справі №759/4912/22 за позовом ОСОБА_1 до спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова 32/11 виконавчого органу Київської міської ради про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним Наказ №8/ос від 29 березня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Визнано незаконним наказ №18/к від 02 травня 2022 року про накладення на завідувача господарства Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 міста Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та поновити його із збереженням посадового окладу на роботі на раніше займаній посаді.

Додатковим рішенням від 14.03.2024 року ухвалено: скасувати наказ №8/ос від 29 березня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани; скасувати наказ №18/к від 02 травня 2022 року про накладеня на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення; стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12757 грн. 00 коп.; стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20500 (двадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.; стягнути з Спеціалізованого будинку для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на вул. М. Котельникова, 32/11 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.10.2024 року у справі №759/4912/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року та за апеляційної скаргою Будинку на АДРЕСА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2024 року і на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року- апеляційна скарга Будинку залишена без задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_1 зодоволено частково, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2024 року залишено без змін.

Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року скасоване в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено в цій частині нове рішення: стягнуто з Будинку на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу із 03.05.2022 року по 07.03.2024 року у розмірі 293470, 80 грн.; стягнути з Будинку на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 2934, 71 грн.

Додатковою Постановю Київського апеляційного суду від 04.12.2024 року у справі №759/4912/22 ухвалене рішення стягнути з Будинку на АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 19000,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомоги, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Святошинським районним судом м. Києва 08.08.2025 року видано виконавчий лист №759/4912/22.

27.08.2025 року Головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вархушевою Р.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа від 08.08.2025 року №759/4912/22.

09.10.2025 року Головним державним виконавцем Деснянськго відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вархушевою Р.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2, оскільки виконавчий документ виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, а саме боржником до відділу подано копію наказу про поновлення на роботі ОСОБА_1 №36-к від 19.04.2024 року, винесеного на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року №759/4912/22, згідно якого скасовано наказ про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани від 29.03.2022 року №8/ос, скасовано наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » від 02.05.2022 року №18/к, поновлено ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді завідуючого господарством з 19.04.2024 року, начальнику відділу- головному бухгалтеру Максимець Н.П. виплатити ОСОБА_1 середній заробток за час вимушеного прогулу в розмірі 12757,20 грн.

Як встановлено судом, рішенням Київської міської ради від 23.09.2021 року №2390/2431 та Розпорядження Київської міської військової адміністрації від 15.11.2023 року №929, Спеціалізований будинок для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_2 було припинено 01.04.2024 року, правонаступником якого є Спеціалізований будинок для ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів на АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом, ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді завідувача господарством у будинку на Будищанській 4 - 19.04.2024 року, відповідно до наказу №36-к від 19.04.2024 року.

Наказом №83-к від 30.08.2024 року звілено ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку з відсутністю на роботі з нез`ясованих причин.

Скаржник посилається на те, що в червні 2025 року отримав вищевказані накази.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню: у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Положення статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Реальне виконання судових рішень є одним з основоположних прав особи на судовий захист, гарантованих як на рівні національного законодавства України, так і нормами міжнародного права. Упродовж тривалого часу держава не забезпечувала виконання судових рішень через надмірне навантаження на органи державної виконавчої служби, що, зокрема, призводило до великої кількості заяв до Європейського суду з прав людини. ЄСПЛ у рішеннях неодноразово вказував на наявність факту порушень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які проявлялися в надмірному строку виконання судових рішень.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.10.2025 року слідує, що підставою для закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 стало добровільне виконання відповідно до виконавчого документу.

Оцінюючи за наведеними вище критеріями постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.10.2025 року, суд погоджується з твердженнями стягувача про передчасність прийняття державним виконавцем даного рішення, оскільки у постанові не зазначені докази здійснення виконавцем дій, спрямованих на отримання даних, необхідних для вирішення питання про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що виконання виконавчого листа відбулось до набранням рішенням суду першої інстанції та постанови апеляційного суду законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження» підлягає скасуванню, оскільки державному виконавцю в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 необхідно було здійснити всі необхідні заходи і тільки після з`ясування всіх обставин приймати відповідне рішення щодо закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині скасування постанови від 09.10.2025 року у ВП НОМЕР_2.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Скасування постанови про закінчення виконавчого провадження спричиняє його відновлення, і в такому разі обов`язок із вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення, виконавець має в силу закону , у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог зазначених у п.п.3.4,5 резолютивної частини скарги про зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження та стягнути грошові кошти.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Аналогічне зазначено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Відповідно до висловлених висновків Великої Палати Верховного Суду про застосування частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII (див. mutatis mutandis пункти 77, 79 постанови від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17) постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 447, 449-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вахрушева Рада Миколаївна, Спеціалізований будинок ветеранів війни та праці, громадян похилого віку та інвалідів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департаменту соціальної та ветеранчської політики на незаконні дії державного виконавця- задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського межрегіонального управління Міністрества юстиції України Вахрушевої Р.М. про закінчення виконавчого провадження від 09.10.2025 року у ВП НОМЕР_2.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя О.М. Журибеда