ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2475/26 Справа № 202/8409/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Недобитюк Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Красвітної Т.П., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання: головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломойця Костянтина Васильовича, начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півня Сергія Володимировича,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніправід 10 листопада 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

11.07.2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпра звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

У скарзі просив:

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломойця Костянтина Васильовича, що полягає у не здійсненні заходів примусового виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року у справі № 202/8409/15-ц у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 після його відновлення з 23.12.2022 року.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півень Сергія Володимировича за період із 23.06.2025 року до 30.06.2025 при розгляді звернення стягувача ОСОБА_1 від 23.06.2025 року, поданої у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо не проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2, не прийняття процесуального рішення у формі постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2, не направлення стягувачу ОСОБА_1 копії постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2 за зверненням від 23.06.2025 року.

Зобов`язати головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломойця Костянтина Васильовича, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2, винести постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання судового рішення, що зобов`язує ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_1 з його сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно повідомляти шляхом надання точної інформації ОСОБА_1 про погіршення стану здоров`я дитини, зміну місця ії проживання та місця ії перебування, в т.ч. у навчальному закладі, а у разі настання таких змін повідомляти про це батька дитини не пізніше ніж за добу, з обов`язком узгоджувати з батьком дитини - ОСОБА_1 рішень стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувальнопрофілактичних закладів для дитини, залучити представників органу опіки та піклування до роботи з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та матір`ю ОСОБА_2 , з якою дитина проживає, з метою налагодження стосунків та усунення ознак відчуження ОСОБА_1 .

Зобов`язати начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півень Сергія Володимировича провести перевірку законності виконавчого провадження № НОМЕР_2, прийняти процесуальне рішення у формі постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2, направити стягувачу ОСОБА_1 копії постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2 за зверненням-скаргою ОСОБА_1 від 23.06.2025 року.

Стягнути з Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Богдана Хмельницького, буд. 11, місто Дніпро) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом скарги.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніправід 10 листопада 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , представника - адвоката Стенюкової Лариси Миколаївни на дії/бездіяльність органу примусового виконання: головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломойця Костянтина Васильовича, начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півня Сергія Володимировича відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

26.11.2025 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування Індустріального районного суду м. Дніправід 10 листопада 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення вимог скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що незважаючи на вимоги закону, державний виконавець Коломоєць К.В. проявляє бездіяльність, не вживає заходів з примусового виконання рішень з обсягом вимог за рішенням суду від 09 березня 2016 року в справі № 202/8409/15-ц, відсутня будь-яка реакція начальника відділу Півня С.В. на бездіяльність державного виконавця.

ОСОБА_1 вважає, що відповідальність за невиконання рішення суду, спроби перешкоджати у спілкуванні з дитиною повинні бути невідворотними та своєчасними, тоді припиняться маніпуляції дитячої психікою з боку боржниці.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.135).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

ОСОБА_1 має довготривалий конфлікт з ОСОБА_2 , яка є матір`ю їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щотижня приводить сина до торгово-розважального комплексу «Караван», за адресою: улиця Нижньодніпровська, будинок 17, місто Дніпро , таким чином забезпечуючи виконання рішення суду та створюючи можливість для спілкування ОСОБА_1 з сином.

22 червня 2025 року о 10:00 год. ОСОБА_2 вкотре привела сина в заздалегідь визначене для побачень місце. На зустрічі також був присутній Коломоєць К.В .

Однак, як вбачається з дослідженого у судовому засіданні відео, син не виявив бажання спілкуватися з батьком, був розгублений, дезорієнтований, ніяковів, на вмовляння батька та державного виконавця не реагував, а потім втік.

ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець зобов`язаний був змусити дитину залишитися на побаченні та з цією метою, зокрема, повинен був накласти штраф на ОСОБА_2 , щоб остання чинила тиск на сина і таким чином мотивувала сина проводити дозвілля з батьком.

З пояснень ОСОБА_1 відомо, що подібна поведінка дитини є традиційною, дитина щоразу самовільно полишає місце побачень. Натомість, мати дитини, на його думку, цьому сприяє.

У судовому засіданні Коломоєць К.В. детально розповів про заходи впливу, які раніше застосовувалися до матері дитини, зокрема накладення штрафу.

При цьому ОСОБА_1 констатував, що заходи впливу на ОСОБА_2 не сприяли у довготривалій перспективі налагодженню родинних стосунків з сином.

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 чинить перешкоди для налагодження контакту з сином, шляхом словесних образ, в обґрунтування приводив конкретні фрази.

Однак, суд у даній справі не вправі надавати оцінку ступеню моральних страждань ОСОБА_1 . Тим більше на місце події 22 червня 2025 року поліція не викликалася. ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав, що діалог між ним та матір`ю дитини хоча і був психо-емоційно травмуючим для нього, але не настільки, щоб звертатись до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення щодо нього психологічного насильства або інших протизаконних дій.

Між тим, на переконання суду, дії ОСОБА_2 свідчать про те, що вона забезпечує можливість побачитися батьку та сину в заздалегідь означеному місці, привівши останього до торгово-розважального комплексу «Караван», за адресою: улиця Нижньодніпровська, будинок 17, місто Дніпро .

ОСОБА_2 забезпечувала подібні зустрічі майже щотижня роками, за виключенням періоду спалаху COVID-19, коли ОСОБА_1 сам не виявляв бажання зустрічатися з сином з причини епідемічної ситуації у місті.

Водночас, суд змушений констатувати, що зустрічі батька з дитиною, з яких дитина воліє як найшвидше втекти, що зафіксовано на досліджених у судовому засіданні відео, вочевидь не сприяють гармонійному розвитку дитини та формуванню емоційного зв`язку підлітка з батьком. Причини поведінки дитини не досліджувалися у судовому засіданні. Однак, ОСОБА_1 покладає повну відповідальність на матір за поведінку сина.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 від 15.06.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/0202/397/2016 від 31.05.2016, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_1 з його сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити цьому перешкод.

«Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його сином, а саме:

- один раз на тиждень, кожної неділі з 10:00 години до 19:00 години ОСОБА_1 має право побачення та спілкування з сином, за місцем свого проживання, а також з можливістю систематичних зустрічей з дитиною в місцях та помешканнях приналежних до об`єктів громадського дозвілля і відпочинку дітей, без обмежень переміщення, протягом шести місяців від дня набрання законної сили даним рішенням суду у присутності матері дитини - ОСОБА_2 , а після спливу цього строку без ії присутності;

- один раз на рік, у літній період, ОСОБА_1 має право на строк не більше семи днів, запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця мешкання, а також з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, завчасно, письмово попередивши про це матір дитини;

- кожного року, який закінчується парним числом ОСОБА_1 має право проводити свято Новий Рік, День народження дитини спільно з сином за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей.

Зобов`язати ОСОБА_2 негайно повідомляти шляхом надання точної інформації ОСОБА_1 про погіршення стану здоров`я дитини, зміну місця ії проживання та місця ії перебування, в т.ч. у дошкільному чи навчальному закладі, а у разі настання таких змін повідомляти про це батька дитини не пізніше ніж за добу, з обов`язком узгоджувати з батьком дитини рішень стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини, яке було закінчено 14.01.2021, на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

За даними АСВП в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем двічі застосовано штрафи до ОСОБА_2 (постанова про накладення штрафу від 16.03.2017 на суму 1700 грн 00 коп та 3400 грн 00 коп), а також тричі виконавче провадження відновлювалось за заявою стягувача.

Головний державний виконавцець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломоєць К.В. повідомив суду, що у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_2 містяться акти державних виконавців, які неодноразово фіксували в присутності представників служби у справах дітей відмову дитини проводити час та спілкуватись з батьком.

Державними виконавцями виконавчої групи по ВП № НОМЕР_2 фіксується те, що боржниця приводить дитину щонеділі о 10:00 до ТРЦ «Караван» та покидає місце побачення батька з сином, але дитина категорично відмовляється спілкуватись та втікає у невідомому напрямку.

В своїй скарзі ОСОБА_1 зазначає, що боржниця навчає дитину не поважати батька, але в присутності державних виконавців таких дій боржниці не зафіксовано.

Державні виконавці складають акт щонеділі та фіксують лише ті дії, які відбуваються в момент побачення батька з сином.

Також, ОСОБА_1 повідомлено, що державний виконавець не має жодного права примушувати дитину спілкуватись та проводити час з батьком.

Також, наголошено, що «23.06.2025 року від стягувача надійшла заява про притягнення боржниці до відповідальності за умисне невиконання рішення суду, відповідь на яку направлена 30.06.2025 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2

25.06.2025 року від адвоката Стенюкової Л.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про винесення постанови про залучення експерта для участі у виконавчому провадженні, відповідь направлена 30.06.2025 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3

26.06.2025 року від адвоката Стенюкової Л.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про притягнення боржниці до відповідальності, відповідь направлена 30.06.2025 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3

30.06.2025 року державним виконавцем винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, копія якої направлена до ДНДІСЕ для виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.

31.07.2025 року до Індустріального відділу ДВС у місті Дніпрі надійшов лист з ДНДІСЕ про строки виконання та оплату вартості експертизи.

04.08.2025 року до ДНДІСЕ направлено лист в якому зазначено, що на теперішній час вирішується питання оплати вартості експертизи».

За результатами виходів державних виконавців за місцем проведення зустрічей, а саме: вул. Нижньодніпровська, 17, м. Дніпро (ТРЦ «Караван») встановлено, що боржниця приводить дитину до ТРЦ «Караван» та покидає місце побачення, але дитина відмовляється проводити час з батьком, про що складено відповідні акти від 30.04.2023, 07.05.2023, 14.05.2023, 21.05.2023, 28.05.2023, 27.08.2023, 05.11.2023, 26.11.2023, 03.03.2024, 17.03.2024, 24.03.2024, 31.03.2024, 07.04.2024, 14.04.2024, 21.04.2024, 28.04.2024, 05.05.2024, 12.05.2024, 19.05.2024, 26.05.2024, 02.06.2024, 09.06.2024, 16.06.2024, 23.06.2024, 30.06.2024, 07.07.2024, 14.07.2024, 21.07.2024, 28.07.2024, 04.08.2024, 11.08.2024, 18.08.2024, 25.08.2024, 01.09.2024, 08.09.2024, 15.09.2024, 22.09.2024, 29.09.2024, 06.10.2024, 13.10.2024, 20.10.2024, 27.10.2024, 03.11.2024, 10.11.2024, 17.11.2024, 24.11.2024, 01.12.2024, 08.12.2024, 15.11.2024, 22.12.2024, 29.12.2024, 06.01.2025, 12.01.2025, 19.01.2025, 26.01.2025, 02.02.2025, 09.02.2025, 16.02.2025, 23.02.2025, 02.03.2025, 09.03.2025, 16.03.2025, 23.03.2025, 30.03.2025, 06.04.2025, 13.04.2025, 20.04.2025, 27.04.2025, 04.05.2025, 11.05.2025, 18.05.2025, 25.05.2025, 01.06.2025, 08.06.2025, 15.06.2025, 22.06.2025, 29.06.2025, 06.07.2025, 13.07.2025, 20.07.2025, 27.07.2025, 03.08.2025, 10.08.2025, 17.08.2025, 24.08.2025, 31.08.2025, 07.09.2025, 14.09.2025, 21.09.2025, 28.09.2025, 05.10.2025.

Повно і всебічно дослідивши докази, надані учасниками справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та його представник не надали жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 чинить будь-які перешкоди для побачень сина та батька, а тому відсутні підстави для «накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання судового рішення, що зобов`язує ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_1 з його сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За таких обставин, всі інші вимоги ОСОБА_1 не мають підґрунтя та не підлягають задоволенню.

Також, не доведена бездіяльність головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коломойця Костянтина Васильовича, начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півня Сергія Володимировича.

Навпаки, у ході виконавчого провадження у разі потреби ними вживалися адекватні заходи реагування, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовуються тим, що в матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_2 містяться акти державних виконавців, які неодноразово фіксували в присутності представників служби у справах дітей відмову дитини проводити час та спілкуватись з батьком.

Державні виконавці складають акт щонеділі та фіксують лише ті дії, які відбуваються в момент побачення батька з сином.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 чинить будь-які перешкоди для побачень сина та батька, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

При таких обставинах, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніправід 10 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 20.01.2026 року.

Судді: