Номер провадження: 22-з/812/1/26 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14 січня 2026 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: представників позивача - Мельникова В.І., Леденчук О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Миколаївського міського центру зайнятості про роз`яснення додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року по справі за апеляційною скаргою Миколаївського міського центру зайнятості на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді - Шолох Л.М. в приміщенні того ж суду по справі за скаргою Миколаївського міського центру зайнятості на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2024 року Миколаївський міський центр зайнятості звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі - Центральний відділ ДВС) та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2024 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Миколаївський міський центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просив скасувати ухвалу суду, скасувати й визнати постанову головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Лемещенко А.П. від 08 травня 2024 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2023 року у справі №490/10442/21 неправомірною.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року апеляційну скаргу Миколаївського міського центру зайнятості задоволено частково. Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Скаргу Миколаївського міського центру зайнятості на бездіяльність Центрального відділу ДВС та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано постанову головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Лемещенко А.П. від 08 травня 2024 року про закінчення виконавчого провадження №71246147 за виконавчим листом, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 24 лютого 2023 року у справі №490/10442/21 неправомірною та скасовано її. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

13 грудня 2024 року Миколаївський міський центр зайнятості звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року задоволено заяву Миколаївського міського центру зайнятості про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Компенсовано Миколаївському міському центру зайнятості судові витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 422,40 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2025 року змінено порядок виконання додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року шляхом компенсації Миколаївському обласному центру зайнятості судових витрат понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 422, 40 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

02 грудня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява Миколаївського міського центру зайнятості про роз`яснення додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 17 листопада 2025 року Миколаївський обласний центр зайнятості пред`явив додаткову постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року на примусове виконання разом із копією ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2025 року та платіжною інструкцією №5948 від 28 жовтня 2025 року до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, які листом від 19 листопада 2025 року Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області повернуто, оскільки на думку управління за згаданим рішенням має бути виданий виконавчий документ.

Посилаючись на те, що не зрозуміло хто має бути боржником за виконавчим документом, Миколаївський міський центр зайнятості просив роз`яснити в якому саме порядку має виконуватися постанова Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі №90/10442/21 і чи передбачає цей порядок видачу виконавчого листа.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частини перша статті 271 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто, мова йде про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення (див. ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09 липня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 14 травня 2019 року у справі № 904/2529/18, від 14 травня 2019 року у справі № 904/2526/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 372/51/16-ц).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення».

Разом з тим, зміст додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року є чітким та зрозумілим, містить висновки щодо судових витрат понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 422, 40 грн.

Заява Миколаївського міського центру зайнятості за своїм змістом містить питання встановлення порядку виконання судового рішення не може підмінюватися заявою про роз`яснення судового рішення. Поставлене у заяві питання не відноситься до тих, які підлягають роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України.

Враховуючи, що постанова Миколаївського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року не містить варіантів різного тлумачення резолютивної частини, яка викладена чітко, доступно і не є суперечливою, а тому підстави для роз`яснення рішення в розумінні статті 271 ЦПК України відсутні.

Таким чином, враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні правові підстави для роз`яснення додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року, а відтак у задоволенні заяви про роз`яснення цієї ж постанови слід відмовити.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що згідно пункту 18 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 з подальшими доповненнями, компенсація судового збору відповідно до підпункту 1-1 пункту 16 цього Порядку здійснюється органами Казначейства на підставі виконавчих документів з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований.

Керуючись ст.ст. 267, 271, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви Миколаївського міського центру зайнятості про роз`яснення додаткової постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст ухвали складено 16 січня 2026 року