УХВАЛА

12 січня 2026року

м. Київ

справа № 561/69/25

провадження № 61-16367ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , в якому просила суд: 1) визнати за нею право власності

у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; 2) припинити право особистої власності ОСОБА_2 на цей будинок.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 березня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку житлового будинку

за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Припинено право особистої власності ОСОБА_2 на житловий будинок

за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

22 грудня 2025 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, а рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 березня 2025 року залишити в силі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору

не у повному розмірі передбаченим Законом України «Про судовий збір».

Заявником до касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 4 844,80 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3 028,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пунктів 1, 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку, а у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Заявником оскаржується судове рішення за результатами перегляду одної позовної вимоги немайнового характеру та позовної вимоги майнового характеру, а саме визнання права власності на 1/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За оскарження судового рішення у частині вирішення позовної вимоги немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 422,40 грн

(3 028,00 х 0,4 х 200%).

Водночас, подана касаційна скарга та зміст судового рішення у справі не містять відомостей щодо ціни позову (вартість спірного майна), що унеможливлює визначення розміру судового збору, що підлягав сплаті за перегляд судового рішення у частині вирішення позовних вимог майнового характеру (визнання права власності на 1/4 частки житлового будинку,

за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідно, заявникові необхідно доплатити судовий збір за оскарження судового рішення за ставкою 200 % від 1 % вартості спірного майна та

з урахуванням того, що розмір судового збору, що підлягав сплаті за звернення до суду першої інстанції становив не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (15 140,00 грн), а також з урахуванням вже сплаченого судового збору.

Крім того, заявникові необхідно надати до Верховного Суду докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна (на 1/4 частки житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2025 рокузалишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник