Провадження № 2/344/1374/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано: «…Я, ОСОБА_3 (далі - позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала з 2012 року з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання у нас народилася донька ОСОБА_5 . З вересня 2025 року ми не проживаємо разом із відповідачем. Дитина проживає зі мною. Позивач самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на позивача законом та необхідні для належного утримання дитини. Керуючись наказом № 1073 Міністерства охорони здоров`я України від 03 вересня 2017 року «Про затвердження Норм фізіологічних потреб населення України в основних харчових речовинах і енергії», позивачка розрахувала витрати на забезпечення мінімальних потреб дитини у харчуванні. Окрім харчування, позивачка визначила витрати, необхідні для покриття інших потреб дитини, що включають придбання одягу, медичні витрати, засоби особистої гігієни, шкільний інвентар, розвиваючі ігри та інші базові потреби. Загалом, для належного забезпечення дитини необхідна сума складає 19 142,63 грн. на місяць. Також позивачка інформує суд про те, що орендує житло в ІваноФранківську, розмір орендної плати становить 200 Євро. Повернутися за зареєстрованим місцем проживання позивачка не має змоги, оскільки житло пошкоджене та не придатне для проживання в ньому. Вважаю, що Відповідач має можливість сплачувати аліменти на нашу спільну дитину, в твердій грошовій сумі 13 000 грн. щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття…».

Тому позивач просила суд стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердому грошовому розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви позивачем до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка надала перед судом пояснення про те, що проживала з відповідачем; має потребу в стягненні аліментів; відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину; відповідач не забезпечував дитину, надавав грошові кошти лише на квартиру.

Надалі позивачка самовільно залишила залу судових розглядів під час судового засідання.

В судовому засіданні представник відповідача надала перед судом пояснення про те, що відповідач має батьків пенсіонерів; має неповнолітню доньку, дитина навчається; визнає позов в сумі 3500 гривень; доходу для сплати 13000 гривень аліментів немає; грошові кошти сплачує на карту.

В ч. 4 ст. 77 ЦПК України вказано, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровано відповідача.

Відповідачем визнано обов?язок із сплати аліментів на утримання його з позивачкою доньки.

Відповідач визнав позов частково в сумі 3500 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

При визначенні розміру аліментів врахуванню підлягає наявність у відповідача на утриманні доньки.

Мінімальний розмір аліментів визначено в СК України, які не повинні бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: с. Струмок, Татарбунарський р-н., Одеська область, на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердому грошовому розмірі 3500 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

аліменти стягувати з 13/10/2025 і до досягнення дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів.

в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Головуючий суддя Бородовський С.О.