Номер провадження 2-н/725/2524/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року м.Чернівці

Суддя Чернівецького районного суду м. Чернівців Федіна А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокомунбуд» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту заяви заявник просить стягнути з боржника вказану заборгованість за наданні ним послуги, оскільки вважає, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини, які підтверджуються фактом користування ОСОБА_1 послугами заявника за вказаною вище адресою та фактом належності йому на праві власності вказаної квартири.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно ч. 7 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Чернівецькій області, наданої на запит суду, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , яка є відмінною від адреси за якою заявник надає житлово-комунальні послуги.

Враховуючи те, що боржник не зареєстрований за адресою за якою надаються послуги заявником, матеріали заяви не містять посилань на докази, які підтверджують належність йому на праві власності квартири за адресою АДРЕСА_1 , а тому відсутні підстави вважати, що останній як власник несе відповідальність за користування житлово-комунальними послугами за вказаною адресою, у зв`язку з чим заява не містить посилань на докази, які б підтверджували наявність порушеного права заявника саме з боку боржника, а також документів, що підтверджують виникнення права вимоги заявника саме до ОСОБА_1 за споживання електроенергії за адресою за адресою АДРЕСА_1 , де він не значиться зареєстрованим.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» зазначив, що рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента

Таким чином, вказані вище обставини, які є предметом доказування у даній справі, мають бути встановленні на засадах рівності та змагальності сторін, а тому заявлені ТзОВ «Єврокомунбуд» вимоги не можуть бути вирішені у наказному провадженні.

У відповідності до вимог п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,19,27, 160-166, 186,258,260,353,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Єврокомунбуд» у видачі судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за адресою за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9, частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Федіна А. В.