РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Шаршонь Т.Р.

справа № 569/24226/24,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11 серпня 2012 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. актовий запис №845. ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відтак рішенням Рівненського міського суду від 01 квітня 2020 року у цивільній справі №569/2582/20 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу відповідачка переїхала проживати до своєї матері, а в подальшому взагалі залишила територію України, з її слів проживає в Польщі, де народила іншудитину, це відомо з її слів.

Що стосується спільної малолітньої дочки ОСОБА_5 , то вона проживала та проживає зі позивачем, відповідачка не бажала дитину забрати з собою, не відвідує її, не приймає участі у її вихованні. Більше 4 років, достатньо тривалий час вони не проживають разом, розлучені, колишня дружина проживає окремо, дочка перебуває на повному його забезпеченні та догляді.

Ще певний час колишня дружина періодично телефонувала йому, але не для того щоб цікавитися дитиною, а з постійними претензіями і з`ясовуванням стосунків. Дочка також не хотіла спілкуватися з матір`ю, оскільки не відчувала від неї материнської любові та турботи. Відповідачка є особою схильною до вживання алкогольних напоїв, під дією алкоголю не контролює себе навіть у присутності малолітньої дочки.

Ще за період спільного проживання на відповідачку поступали заяви з приводу перебування її в алкогольному сп`янінні, мало місце складання відносно відповідачки протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Постановою Рівненського міського суду від 26.05.2016 року у справі №569/4564/16-п до відповідачки було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП за те, що вона в АДРЕСА_1 перебувала в п`яному вигляді в присутності дитини, чим неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дитини.

Через вживання алкоголю і агресивну, безвідповідальну та неконтрольовану поведінку дочка ОСОБА_6 залишилась проживати зі позивачем.

Малолітня ОСОБА_3 на даний час навчається в 6-А класі Рівненського ліцею №7 Рівненської міської ради, що підтверджується Довідкою №424 від 05.11.2024 року, за підписом директора навчального закладу.

Окрім того, на адвокатський запит від 02.02.2024 року, було отримано відповідь про участь батьків у шкільному житті малолітньої ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 5-А класу Рівненського ліцею №7 Рівненської міської ради. Зокрема, як слідує з даної відповіді, ОСОБА_7 навчається у даному ліцеї з 1.09.2023.

Згідно характеристики на ОСОБА_1 від 12.02.2024 року, слідує, що він з перших днів повномасштабного вторгнення надає волонтерську допомогу Збройним сила України в складі БО «Фонду Руєвит». ОСОБА_8 організований і відповідальний волонтер, регулярно доставляє волонтерську допомогу, більшість якої збирає власними силами і за власний кошт, у східні та південні регіони України. Волонтери БО «Фонд Руєвит» знають ОСОБА_8 , як порядного, відповідального громадянина з високим рівнем особистих моральних якостей.

Відповідно до договору купівлі- продажу від 01.09.2020 року ОСОБА_1 є власником 1/4 житлового будинку та земельної ділянки у АДРЕСА_2 . Позивач житлом та матеріально забезпечений, має можливість належно утримувати та виховувати свою доньку.

Що стосується відповідачки, то де, з ким та в яких умовах вона проживає на даний час достеменно не відомо. Відомо лише, що проживає в Польщі. Відповідачка вже тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до нашої малолітньої дочки ОСОБА_5 .

Батько дитини ОСОБА_1 організовував та забезпечував дитині оздоровлення та відпочинок за межами території України, зокрема купував путівки до Єгипту, куди разом з дитиною їздив відпочивати, що підтверджується копіями відміток закордонних паспортів батька та дочки.

Мати дівчинки, відповідачка по справі жодної участі в організації та супроводі дитини пов`язаної з оздоровленням та відпочинком дитини не приймала та не приймає.

Розпорядженням міського голови від 28.08.2024 року №1285-ОПД було визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не цікавиться її життям, не надає матеріальну допомогу, не займається потребами дочки у лікуванні, не намагається вчинити будь-яких дій для зближення з дитиною. Дочка повністю позбавлена материнського піклування та догляду виключно через поведінку та безвідповідальне відношення та ставлення відповідачки.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді, заперечень.

4 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби відомості (інформацію) та належним чином завірені копії документів про перетин державного кордону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.04.2020 року по 05.11.2024 року, а також повідомити мету такого перетину (службове відрядження, робоча віза, запрошення, супровід малолітньої дитини, тощо).

На виконання вимог ухвали з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби надано відповідь про неможливість надання запитуваної інформації.

28 квітня 2025 року судом повторно постановлено ухвалу про витребування інформації з уточненням анкетних даних відповідача.

На виконання вимог ухвали надано інформацію про перетин державного кордону України ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзиву не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явилася.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 11 серпня 2012 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. актовий запис №845, який рішенням Рівненського міського суду від 01 квітня 2020 року у цивільній справі №569/2582/20 було розірвано.

Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу відповідачка переїхала проживати до своєї матері, а в подальшому взагалі залишила територію України, з її слів проживає в Польщі, де народила іншу дитину.

Як вбачається з наданої інформації Державної прикордонної служби ОСОБА_2 здійснила виїзд за межі території України 18.04.2021 (пункт перетину Ягодин) та в`їзд 23.08.2021 (пункт перетину Шегині), виїзд -28.04.2022 (пункт перетину Устилуг), в`їзд 3.10.2022 (пункт перетину Устилуг), виїзд 23.10.2022 (пункт перетину Грушів), в`їзд 15.07.2024 (пункт перетину Устилуг).

Я матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_6 проживала та проживає зі позивачем, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 7.02.2024.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2020 ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку та земельної ділянки у АДРЕСА_2 . Позивач житлом та матеріально забезпечений, має можливість належно утримувати та виховувати свою доньку.

Відповідачка виїхала за межі України і не бажала дитину забрати з собою. Остання не відвідує її, не приймає участі у її вихованні.

Постановою Рівненського міського суду від 26.05.2016 року у справі №569/4564/16-п до відповідачки було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП за те, що вона в АДРЕСА_1 перебувала в п`яному вигляді в присутності дитини, чим неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дитини.

Як стверджує позивач, через вживання алкоголю і агресивну, безвідповідальну та неконтрольовану поведінку дочка ОСОБА_6 залишилась проживати зі позивачем, що не спростовано матеріалами справи.

Малолітня ОСОБА_3 станом на лютий 2024 року навчалася в 5-А класі Рівненського ліцею №7 Рівненської міської ради, що підтверджується Довідкою №27 від 12 лютого 2024 року, за підписом директора навчального закладу.

Окрім того, на адвокатський запит від 02.02.2024 року, було отримано відповідь про участь батьків у шкільному житті малолітньої ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 5-А класу Рівненського ліцею №7 Рівненської міської ради. Зокрема, як слідує з даної відповіді, ОСОБА_7 навчається у даному ліцеї з 1.09.2023.

Згідно характеристики на ОСОБА_1 від 12.02.2024 року, слідує, що він з перших днів повномасштабного вторгнення надає волонтерську допомогу Збройним сила України в складі БО «Фонду Руєвит». ОСОБА_8 організований і відповідальний волонтер, регулярно доставляє волонтерську допомогу, більшість якої збирає власними силами і за власний кошт, у східні та південні регіони України. Волонтери БО «Фонд Руєвит» знають ОСОБА_8 , як порядного, відповідального громадянина з високим рівнем особистих моральних якостей.

Батько дитини ОСОБА_1 організовував та забезпечував дитині оздоровлення та відпочинок за межами території України, зокрема купував путівки до Єгипту, куди разом з дитиною їздив відпочивати, що підтверджується копіями відміток закордонних паспортів батька та дочки.

Розпорядженням міського голови від 28.08.2024 року №1285-ОПД було визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 04.12.2025 року №08-01-2174/25 вбачається, що малолітня ОСОБА_3 проживає з татом за адресою: АДРЕСА_2 у приватному двоповерховому будинку з усіма комунальними вигодами, автономним опаленням. Помешкання повністю мебльоване, облаштоване необхідною побутовою технікою. Біля будинку є город, ростуть плодові дерева, наявна прибудинкова територія для відпочинку. Дівчинка в будинку має свою кімнату, яка облаштована відповідно до вікових потреб дитини. ОСОБА_6 забезпечена одягом, взуттям, засобами гігієни, технічними засобами для навчання. Зареєстрована малолітня з татом за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_1 належить на праві власності 1/4 квартири.

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_3 , виданої Рівненським ліцеєм № 7 Рівненської міської ради, ученицею якого є малолітня, успіхами дитини цікавиться тато ОСОБА_1 . Він приділяє належну увагу вихованню дівчинки, цікавиться її шкільним життям. Учениця завжди доглянута, має охайний вигляд. Дівчинка забезпечена всім необхідним шкільним приладдям. Мама ОСОБА_2 за час навчання учениці жодного разу не з`являлася до школи, не телефонувала і в жодний спосіб не цікавилася навчанням дівчинки. Активну участь у шкільному житті дитини також беруть її дідусь ОСОБА_10 та бабуся ОСОБА_11 .

Під час бесіди малолітня ОСОБА_3 працівникам Служби у справах дітей пояснила, що постійно проживає з татом, який опікується нею, утримує та виховує. З татом у дівчинки хороші, довірливі стосунки. ОСОБА_5 відомо, що її мама живе в Польщі. Там вона народила другу дитину. Також дівчинці відомо, що мама не планує повертатися жити в Україну. Ці обставини відомі дитині зі слів татових знайомих. ОСОБА_12 комфортно, добре. Стосовно позбавлення мами батьківських прав, то дитина вважає, що це буде відповідати її інтересам. Вона пояснила, що коли вони ще всі проживали однією сім`єю, дівчинці було не зовсім добре, оскільки мама вживала алкогольні напої, ночами сварилась з татом, мала претензії до дитини з будь-яких причин. Дівчинка під час бесіди не пригадала, коли останній раз спілкувалась з мамою.

Останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_2 в Україні: АДРЕСА_4 . В судові засідання мати дівчинки не з`являлася жодного разу. За номером телефону 096-7784929 зв`язок з ОСОБА_2 відсутній.

В матеріалах справи міститься постанова Рівненського міського суду від 26.05.2016 у справі № 569/4564/16-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП, оскільки вона перебувала в у п`яному вигляді в присутності дитини, чим неналежно виконувала батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дитини. Питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав розглядалось на засіданні комісії. Комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати до Рівненського міського суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_3 . Враховуючи вищевикладені факти, керуючись ст. 19 та ст.164 СК України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовного її неповнолітньої дитини ОСОБА_13 позивач посилається, зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню доньки, не приймає участі у її житті, не забезпечує необхідного її утримання.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об"єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов"язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Тлумачення зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов"язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов"язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні по справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв"язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 15 липня 2019 року у справі №336/9218/14.

Предметом доказування у даному спорі є факт втрати відповідачем інтересу до своєї доньки та як наслідок цього нехтування наданими їй батьківськими правами та обов"язками.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв"язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Наданий в якості доказу висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає таким, що відповідає інтересам дитини. З аналізу матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає окремо від дитини, не спілкується з нею, вихованням дитини не займається. Доказів протилежного відповідачем суду не подано. Відповідач ні до суду, ні на засідання комісії з питань захисту прав дитини при ВК РМР не з`явилась.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме те що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками, піклування та турботи до доньки не виявляє, станом її здоров"я не цікавиться, фізичний та моральний розвиток не підтримує, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, приймаючи до уваги те, що позивачем в ході судового розгляду доведено належними та достатніми доказами факти свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками, суд вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.. 144 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд апротягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради - вул. Шевченка,буд. 45,м. Рівне,

Суддя -