У Х В А Л А

про самовідвід судді

22.01.2026 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

з участю секретаря судових засідань Балаболки В.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Кузем В.Я. від 27.01.2020 відкрито загальне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 20.07.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №465/6513/19 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправними та скасування наказів "Про попередження про скорочення штату працівників", " Про дисциплінарне стягнення" та відшкодування моральної шкоди.

Розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 381/Р 21 жовтня 2025 року справу №465/429/20, провадження №2/465/978/25 передано нао повторний автоматичного розподілу у зв`язку з звільненням у відставку судді ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 року цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Мартьяновою С.М. від 05.11.2025 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

04.12.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про відвід судді Мартьянової С.М., який мотивований тим, що представник позивача, ОСОБА_3 з 13.07.2022 по 02.09.2022 року працював у Франківському районному суді міста Львова на посаді архіваріуса, а на час його роботи у Франківському районному суді м. Львова суддя Мартьянова С.М. обіймала адміністративну посаду голови суду, що з позиції стороннього спостерігача може створювати зовнішнє враження потенційної зацікавленості або певної близькості до працівників суду.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Мартьяновою С.М. від 09.01.2026 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відвід судді Мартьянової С.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 року цивільну справу №465/429/20 передано для розгляду судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюрі С.М.

22.01.2025 року суддею Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюрою С.М. подано заяву про самовідвід від розгляду даної цивільної справи. Заява мотивована тим, що представником позивача є ОСОБА_3 , який працював у Франківському районному суді м.Львова на посаді архіваріуса, що може свідчити про наявність потенційного конфлікту інтересів в рамках даної цивільної справи та викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, суд не повідомляв учасників справи про вирішення питання про самовідвід судді у даній справі.

Вивчивши наявні матеріали справи та подану заяву про самовідвід, суддя звертає увагу на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Заявляючи про самовідвід у справі, суддя керувався також усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема пунктом 56 рішення ЄСПЛ від 06.03.2018 року у справі "Михайлова проти України", в якому суд нагадує, що "безсторонність", як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно із: суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі "Моріс проти Франції" (Morice v. France), заява № 29369/10, пункт 73). За суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді. У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, "правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється".

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошує, що такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві. Отже, ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави для побоювань у відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід (рішення ЄСПЛ у справі "Паунович проти Сербії" (№54574/07).

Враховуючи наведене, а також обставини, зазначені в заяві судді про самовідвід, а також з метою недопущення будь-яких сумнівів в сторін та сторонніх спостерігачів щодо об`єктивності, безсторонності і неупередженості судді в ході розгляду справи та вирішення спору, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення самовідводу судді Дзеньдзюри С.М. у цивільній справі № 465/429/20.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 36, 39, 40, 247 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Задоволити заяву судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М. про самовідвід у розгляді цивільної справи №465/429/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Матеріали справи №465/429/20 передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Дзеньдзюра С.М.