Справа №639/765/25
Провадження №2/639/997/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», Нововодолазьке управління Державної Казначейської служби України в Харківській області, третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності та зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, згідно якої просила суд зняти арешт, накладений 19.12.2017 постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському райрнах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лаптіковою Д.В. та стягнути судові витрати.

Ухвалю Новобаварського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2026 року ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна залишено без руху.

Позивачу необхідно було визначитись з колом відповідачів.

Від позивача на виконання ухвали суду надійшла уточнена позовна заява.

Так, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», Нововодолазьке управління Державної Казначейської служби України в Харківській області, третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, згідно якої просить суд:

-визнати право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 51.0 кв.м., реєстраційний номер П-6-7170 від 20.02.1998 року, в порядку спадкування за Позивачем, ОСОБА_1 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 17 січня 1997 року 1-м МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ;

-зняти арешти з 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про який внесено запис № 30071384, який внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.01.2019 року державним виконавцем Грар Юлією Володимирівною Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районам міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області) у виконавчому провадженні № 56419639 на підставі виконавчого листа № 639/6528/17, виданого 19 березня 2018 року;

-зняти арешти з 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про який внесений запис № 24030142, який внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 19.12.2017 року державним виконавцем Лаптіковою Дар`єю Володимирівною Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районам міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області) у виконавчому провадженні № 55303249 на підставі виконавчого листа № 631/1377/16-ц, виданого 30.10.2017.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно п. п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто, бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію. У разі порушення цивільного права чи інтересу у особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Суд звертає увагу позивача на те, що прохальна частина позовної заяви має особливо важливе значення при розгляді справи, вимоги позивача, стосовно яких він просить прийняти судове рішення, повинні бути чітко визначені останнім у прохальній частині позовної заяви, уникаючи загальних тез, оскільки резолютивна рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Так, виходячи із змісту позовних вимог, позивачем обрано такий спосіб захисту порушених прав як визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 280/4/18.

Також ВС зазначив, що у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Як зазначає позивач у позовній заяві спадкоємці, окрім неї, у даних спірних правовідносинах відсутні.

Отже, належним відповідачем, за вказаних обставин у позові ОСОБА_1 , є Харківська міська рада, яку позивач не залучила до участі у справі.

Таким чином, позивачу необхідно визначитись з колом відповідачів у справі.

Крім того, зі змісту ч.5 ст.177 ЦПК України вбачається, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2025, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 її рідному брату, ОСОБА_2 , у зв?язку з арештом на нерухоме майно.

Так, позивач просить суд зняти арешти з 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, просить суд визнати право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як постановою державного нотаріуса Нестеренко Т.В. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом лише на частку квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження її позовних вимог щодо визнання право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме що ОСОБА_1 також належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язок досудового порядку врегулювання спору

Всупереч вищевказаним вимогам закону, позивачем не надано доказів щодо врегулювання спору в позасудовому порядку, а саме звернення до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно: 1) визначитись з колом відповідачів у справі; 2) надати докази в обгрунтування позовних вимог або визначитись з позовними вимогами; 3) надати докази щодо позасудового врегулювання спору.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 176, 177, 185, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», Нововодолазьке управління Державної Казначейської служби України в Харківській області, третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності та зняття арешту з майна, -- залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.03.2026

Суддя В.В. Труханович