Справа №591/192/18
Провадження № 6/591/62/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Волкової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просить замінити сторону у виконавчому провадженні ВП № 59978988, а саме сторону стягувача з ПАТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника за договором факторингу від 22 серпня 2025 року № 8-22-08/2025 на стягувача ТОВ «Капіталресурс».

Заява мотивована тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 червня 2019 року з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 35246 грн 31 коп. та судові витрати в розмірі 1762 грн.

В порядку виконання рішення суду 10 вересня 2019 року державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми було відкрито виконавче провадження № 59978988, де він був боржником, а ПАТ КБ «Приватбанк» стягувачем. 13 вересня 2019 року була винесена постанова про арешт майна. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними. В ході здійснення виконавчого провадження частково стягнуто борг в сумі 1363 грн 63 коп. та виконавчий збір 136 грн 37коп. У зв`язку з викладеним, постановою державного виконавця від 09 грудня 2020 року виконавчий лист № 591/192/18, виданий 12 липня 2019 року був повернутий стягувачу. За реквізитами виконавчого документа на час завершення виконавчого провадження стягувачем є ПАТ КБ «Приватбанк».

22 серпня 2025 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно до умов якого ТОВ «Капіталресурс» набуло статусу нового кредитора за пулом зобов`язань позичальників, в тому числі, і за його за кредитним договором.

Таким чином, згідно реєстру боргових зобов`язань № 10 від 18 вересня 2025 року до договору факторингу ТОВ «Капіталресурс» 18 вересня 2025 року набуло статус нового кредитору у межах кредитного зобов`язання за його кредитним договором.

Боржник зазначає, що до 03 лютого 2026 року він сплатив всю суму заборгованості, у зв`язку з чим ТОВ «Капіталресурс» видало довідку від 04 лютого 2026 року про відсутність у нього заборгованості за кредитним договором. Однак, виконавча служба не зняла арешт з його майна, посилаючись на те, що за реквізитами виконавчого документа на час завершення виконавчого провадження стягувачем є ПАТ КБ «Приватбанк», тому необхідно здійснити заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ КБ «Приватбанк» на ТОВ «Капіталресурс».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2026 року відкрито провадження у справі за заявою та призначено її до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи та заінтересовані особи не з`явилися, про розгляд заяви повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Головний державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Лешанова І.М. подала клопотання про розгляд заяви без її участі, при розгляді заяви покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності нез`явившихся учасників справи.

У зв`язку із неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 червня 2019 року, яке набрало законної сили, у справі № 591/192/18 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 35246 грн 31 коп. та судові витрати в розмірі 1762 грн. В іншій частині вимог, а саме, щодо стягнення пені, - відмовлено за необґрунтованістю (том 1, а.с. 209-212).

Постановою головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лешановою І.М. від 09 грудня 2020 року повернуто стягувачу виконавчий лист № 591/192/18, виданий 12 липня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 35246 грн 31 коп. та судових витрат в сумі 1762 грн, а всього 37008 грн 31 коп. (том 2, а.с. 9).

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» відступило належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань (том 2, а.с. 14-15).

Як вбачається з витягу з реєстру боргових зобов`язань № 10 від 18 вересня 2025 року, який є додатком до договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року, ТОВ «Капіталресурс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2012 року (том 2, а.с. 13).

Відповідно до частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу вимог статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з наведених норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов також Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, а також Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 288/209/13-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на час видачі виконавчих листів) судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини третьої статі 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» шляхом ініціювання відкриття виконавчого провадження. Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Таким чином, до ТОВ «Капіталресурс» перейшли всі права АТ КБ «ПриватБанк» щодо права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором.

За таких обставин, суд вважає необхідним заяву задовольнити та замінити стягувача АТ КБ «ПриватБанк» на правонаступника ТОВ «Капіталресурс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 591/192/18 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 35246 грн 31 коп. та 1762 грн судових витрат.

Отже, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-261, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 591/192/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 35246 грн 31 коп. та 1762 грн судових витрат.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 17 березня 2026 року.

Суддя А.С. Северинова