Справа № 452/3926/25
Провадження № 2-п/452/4/2026
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2026 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 8 січня 2026 року звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб, який зареєстрований 3 вересня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 190 розірвано. Посилається на те, що справу розглянуто в його відсутність, він належним чином не був повідомлений так як працює водієм-далекобійником. Вважає за можливе збереження сім`ї, відповідно позов не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 січня 2026 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 , призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про скасування заочного рішення, оскільки шлюбних відносин з відповідачем не підтримує, примирення між сторонами не можливе. Відповідач дозволив під час сварки підняти на неї руку, зловживає спирними напоями. Вона не бажає щоб діти спостерігали за їх конфліктами.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні (09 лютого 2026 року) просив скасувати заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року, посилаючись на обставини яка зазначені у заяві про перегляд заочного рішення. Не зеперечував щодо наявних конфлфктів в родині, але вважав що вони є в кожній сім`ї.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно приписів статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; (п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, які відбулися 24 листопада 2025 року та 16 грудня 2025 року, однак судові повістки останній не отримував оскільки перебував за кордоном так як працює водієм далекобійником.

Заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, який зареєстрований 3 вересня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 190 розірвано.

Нормою ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Так, заявник зазначає, що кохає дружину, шлюб ще можна зберегти, тимчасові труднощі, які виникають та створюють непорозуміння в їхній сім`ї, а також розбіжності поглядів на сімейне життя є короткочасними. Позов не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу.

Разом із тим, суд зазначає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 та 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання".

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними почали виникати сварки скандали під час яких відповідач дозволив собі підняти на неї руку, зневажав її як дружину, вона втратила до нього почуття любові та поваги їх шлюб носить формальний характер. Позивачка категорично заперечує проти скасування заочного рішення, вказує про те, що із відповідачем вона не помирилася.

Суд вважає, що незгода відповідача на розірвання шлюбу не може бути підставою для скасування заочного рішення суду, оскільки це буде суперечити інтересам позивачки.

Спір між сторонами виник з приводу особистих немайнових відносин, і відновлення реєстрації шлюбу без наміру й можливості відновлення сімейних відносин не ґрунтується на нормах СК.

Як зазначено в Постанові ОП ВС від 14 лютого 2022 року у справі № 2-4744/11 дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Але надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування без наміру відновлення сімейних відносин не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, уразі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 287-288 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя