Справа № 522/2314/24-Е
Провадження № 2/522/2458/25
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни про стягнення понесених судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест» Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеси Одеської міської ради, Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування шкоди,
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 30 жовтня 2025 року частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради (, адреса: 65026, м.Одеса, пл. Думська, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 209980,00 (двісті дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень та моральну шкоду у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

04.11.2025 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нікітіної Г.Е. до суду надійшла сформована 04.11.2025 в системі «Електронний суд» заява про стягнення понесених судових витрат, в якій просить: стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 20000,00 гривень, що складаються із витрат на надання правової (правничої) допомоги та витрати пов`язані з проведенням експертизи на суму 5000,00 грн, а разом, на загальну суму 25000,00 грн.

Заява мотивована тим, що представником позивача у позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 20000,00 гривень. Враховуючи детальний опис наданих послуг, який зазначений в Акті № 03/11, всі виконані роботи адвокатом послуги відповідають критерію необхідності. Жодних зайвих послуг, які б не мали значення для справи, адвокатом здійснено не було. Вважають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із обсягом наданих послуг. Вартість (розмір) правової/правничої допомоги, визначеної в договорі та додатковій угоді до нього, яка погоджена з клієнтом є цілком обґрунтованою та співмірною з обсягом наданих послуг, витраченим часом та складністю спору. Щодо стягнення витрат пов`язаних з проведенням експертизи зазначила, що згідно з договором № 1710Д/23 на виконання експертного дослідження/експертизи від 17.10.2023, який був укладений між ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на підставі довіреності, та ФОП судовим експертом Хоменком В.В. було підписано акт прийому-передачі виконаних робіт на суму 5000,00 грн, згідно з рахунком № 1710Д від 17.10.2023, і вказана вартість була сплачена експерту, що підтверджується квитанцією АТ «ПРИВАТБАНК» від 20.10.2023, та даний експертний висновок був врахований судом при винесенні рішення по справі.

24.11.2025 від представника відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради Соболь Я.О. на адресу суду надійшли сформовані в системі «Електронний суд» 21.11.2025 письмові заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в яких зокрема зазначила, що Виконавчий комітет Одеської міської ради вважає заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дана категорія справ (справи з відшкодування шкоди, завданої падінням дерев) не є новою в цілому, районними судами м. Одеси та судами апеляційної інстанції вже розглядались такі справи, в тому числі, за участю Виконавчого комітету Одеської міської ради. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. Вважають, що вимоги стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт є недотриманими.

Щодо витрат пов`язаних з проведенням експертизи зазначила наступне. Договір на виконання експертного дослідження/експертизи від 10.10.2023 року № 1710Д/23 укладено ОСОБА_2 на підставі довіреності, зі змісту якої вбачається відсутнє право ОСОБА_2 укладати договір на виконання експертного дослідження/експертизи транспортного засобу, належному на праві власності ОСОБА_1 . Таким чином, витрати, понесені виключно ОСОБА_2 та не можуть вважатись витратами, понесеними безпосередньо позивачем ОСОБА_1 , оскільки права на укладення такого договору у ОСОБА_2 не виникало, так само як і не виникало права оплати послуг за таким договором саме від імені ОСОБА_1 , а отже, твердження про те, що такі витрати понесені позивачем є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 13 лютого 2026 року.

Дослідивши матеріали справи та заяви про стягнення понесених судових витрат, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

При зверненні з позовом до суду представник позивача у позовній заяві просила стягнути з відповідачів судові витрати. Також представником позивача у позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 20000,00 гривень та зазначено про те, що докази судових витрат та їх розрахунок будуть надані позивачем або його представником до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається зі змісту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2025 року, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи №522/2314/24-Е представником позивача було надано до суду:

- ордер Серія ВН № 1335091 від 16.02.2024 про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Нікітіною Ганною Едуардівною;

- Договір про надання правової допомоги №17/10 від 17.10.2023, що укладений між адвокатом Нікітіною Г.Е. (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт).

Відповідно до умов п. 3.1, п. 3.2. Договору «Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються, у порядку та строки, визначені у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною Договору, шляхом сплати виставлених Адвокатом рахунків за послуги. Додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення, що не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно Договору, сплачується Клієнтом на підставі окремих рахунків».

- Додаткову угоду № 1 від 17.10.2023 до Договору про надання правової допомоги № 17/10 від 17.10.2023, відповідно до п. 2 якої вартість послуг становить 20000,00 гривень.

- Рахунок-фактуру № 17/10 від 17.10.2023, який підписано Платником: ОСОБА_1 та Одержувачем: адвокатом Нікітіною Г.Е., в якому зазначено замовлення: послуги правничої допомоги за договором № 17/10 від 17.10.2023 на суму 20000,00 гривень.

- Акт про надання юридичних послуг № 03/11 від 03.11.2025, відповідно до якого зазначено: найменування робіт та послуг - надання консультації та роз`яснень з правових питань, узгодження правової позиції, аналіз судової практики, надсилання адвокатських запитів, кількість годин 1, ціна 2500,00 грн, сума 2500,00 грн; найменування робіт та послуг - підготовка та подача позовної заяви, кількість годин 4, ціна 2500,00 грн, сума 10000,00 грн; найменування робіт та послуг - участь у судових засіданнях, кількість годин 3, ціна - 2500,00 грн, сума -7500,00 грн. Разом 20000,00 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є складною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки позовної заяви, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн є завищеними та не достатньо обґрунтованими.

Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Щодо стягнення витрат на проведення експертизи у розмірі 5000,00 грн суд зазначає наступне.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Таким чином ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертного дослідження/експертизи та отримання висновку відбулося за ініціативою ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_1 до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Таким чином, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нікітіної Г.Е. про стягнення понесених судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5128,00 гривень.

Разом з тим, враховуючи ціну позову у розмірі 259980,05 грн та те, що позовну заяву подано до суду в електронній формі сплаті підлягав судовий збір у розмірі 2079,84 грн.

Отже, з врахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1719,84 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 15, 141, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни про стягнення понесених судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест» Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеси Одеської міської ради, Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (, адреса: 65026, м.Одеса, пл. Думська, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривень.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (, адреса: 65026, м.Одеса, пл. Думська, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1719,84 (одна тисяча сімсот дев`ятнадцять грн. 84 коп.) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН