справа № 274/298/26
провадження № 2/0274/166/26
Рішення

Іменем України

04.03.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики -

в с т а н о в и в :

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором позики № 5822704 від 09.07.2023 в розмірі 12988,00 грн.

Свій позов обґрунтовує тим, що 09.07.2023 року між ТзОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 5822704, який підписаний позичальником електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.

15.11.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №15-11/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, які вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості та набуває відповідні права вимог.

Відповідно до реєстру боржників від 15.11.2023 року до договору факторингу №15-01/2023 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 12 988,00 гривень, з яких: 4 000, грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8988,00 грн - заборгованість за процентами за користування позикою.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 5822704 від 009.07.2023 року в розмірі 12 988 грн. та судові витрати.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.01.2026 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 51).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що 09.07.2023 року між ТзОВ «Маніфою» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір позики № 5822704, відповідно до якого (пункти 2.1, 2.2) позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні (а.с.7-11).

Відповідачем також заповнено та підписано Анкету клієнта- фізичної особи (а.с.17 - 18).

Основні умови договору :

- сума позики: 4 000 гривень (п. 2.3.3 договору позики);

- строк позики: загальний строк до 27.09.2023 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком (п. 2.3.4 договору позики);

- дата надання позики: 09.07.2023 року (п. 2.3.5 договору позики);

- дата повернення позики: 27.09.2023 року (п. 2.3.6 договору позики);

- акційна процентна ставка (фіксована): 1,86750% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 договору (п. 2.4.1 договору позики);

- базова процентна ставка (фіксована): 2,49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами договору (п.2.4.2 договору позики);

- основна процентна ставка (фіксована): 3,00 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (п. 2.4.3 договору позики);

- позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) № НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п. 2.5 договору позики).

Згідно з розрахунку за договором позики (додаток №1 до цього договору) строк позики складається з 2 розрахункових періодів:

- перший розрахунковий період - 30 днів, протягом якого застосовується акційна процентна ставка 1,86750 % або базова процентна ставка в розмірі 2,4900 % на день;

- другий розрахунковий період - 50 днів, протягом якого застосовується основна процентна ставка в розмірі 3,00 % на день (а.с.12).

Також установлено, що 09.07.2023 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом паспорт позики та графік обов`язкових платежів, відповідно до якого загальна вартість позики становить 6841,00 грн (а.с.13-16).

Відповідно до листа ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» №2782_08 від 28.06.2024, на картку клієнта № НОМЕР_1 09.07.2023 року були зараховані кошти в розмірі 4 000 грн (а.с.19).

15.11.2023 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №15-11/2023, відповідно до умов п.1.1 розділу 1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плати за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 20-25).

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 розділу 1 договору факторингу).

Відповідно до п. 3.1 розділу 3 договору, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників.

Платіжною інструкцією №20476 від 15.11.2023 року підтверджено сплату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ТОВ «Маніфою» ціни прав грошової вимоги за договором факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023 в сумі 271 527,68 гривень без ПДВ (а.с.26).

Згідно витягу з реєстру боржників від 15.11.2023 року до договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023, ТзОВ «Маніфою» відступило на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики в загальному розмірі 12 988 гривень, з яких: 4 000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 8 988,00 гривень - заборгованість за процентами за користування позикою (а.с.27).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №5822704 від 09.07.2023 за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 12 988,00 гривень, з яких: 4 000, грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8988,00 грн - заборгованість за процентами за користування позикою (а.с.28).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Як передбачено ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до змісту частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд ураховує, що матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору позики.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі, якщо інше не передбачено законом (ч. 3 ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Як уже встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі договору позики №5822704 від 09.07.223 отримав у позику кошти в розмірі 4 000 гривень строком на 80 днів. Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованості відповідач платежів на виконання умов договору позики не здійснював, позику та відсотки не повернув, а тому, наявні підстави для задоволення позовних вимог у заявленому розмірі: 12 988,00 гривень, з яких: 4 000, грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8988,00 грн - заборгованість за процентами за користування позикою.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень.

Суд дійшов висновку про задоволення позову, а тому судовий збір в розмірі 3028 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,247,258,263-265,274-275,279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів (місце знаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ) заборгованість за договором позики №5822704 від 09.07.2023 року в розмірі 12 988,00 гривень, з яких: 4 000, грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8988,00 грн - заборгованість за процентами за користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів (місце знаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2026 року

Суддя Т.М. Вдовиченко