ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/30/26 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

розглянувши у письмовому провадженні, без виклику сторін, цивільну справу № 607/11379/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Фільварочна Ольга Борисівна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року, ухваленого суддею Позняком В.М., повний текст якого складено 19 вересня 2025 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути із відповідача в свою користь заборгованість за договором позики №75417923 у розмірі 15278,36 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 12.06.2021 в електронній формі уклали договір позики №75417923, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3250,00 грн, строк позики - 15 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. За ініціативою відповідача 14.06.2021 укладено додаткову угоду №75417923, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 1750,00 грн. На підставі договорів факторингу від 19.11.2021 № 1911 та №030423-ФК від 03.04.2023 позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики №75417923 в сумі заборгованості 15377,85 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10377,85 грн - заборгованість за відсотками.

У заявах по суті спору позивач стверджує, що посилання відповідача на те, що в матеріалах справи відсутні докази укладення договору позики є надуманими, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом (одноразовий ідентифікатор є видом Електронного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис»). Використання одноразового ідентифікатора є неможливим без проходження відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення позичальником входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, що у свою чергу кореспондується з висновками, які викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 (справа№732/670/19), від 12.01.2021(справа №524/5556/19), від 31.08.2022 (справа №280/4456/20), від 09.02.2023 (справа №640/7029/19))

Доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення договорів від його імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій Відповідач не звернувся, як і не оскаржив правомірність укладеного договору.

Щодо нарахування процентів за договором позики №75417923 від 12.06.2021 року, то відповідно до п. 5.2. договору позики № 75417923, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із пунктом 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 6422 гривні 85 копійок заборгованості за Договором позики №75417923 та 2489 гривень 78 копійок судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Фільварочна О.Б. просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2025 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначила, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції надана неправильна правова оцінка довідці про ідентифікацію, а матеріали справи не містить підтвердження належності відповідачу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення на неї ідентифікатору.

Зазначають, що надана позивачем паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Закон України «Про електронну комерцію» містить правове регулювання лише процедури підписання електронного договору, а не ідентифікації у такий спосіб фізичної особи. За допомогою одноразово ідентифікатора договір в електронній формі може бути підписаний лише з належно ідентифікованою фізичною особою, тобто ідентифікованою з використанням відповідних засобів електронної ідентифікації. Ідентифікація одноразовим ідентифікатором або довідкою контрагента законодавством не передбачена. Відтак належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують, що позичальником є саме відповідач не надано, оскільки доказів його ідентифікації, зокрема в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції не надано.

Крім того, належних доказів, які б підтверджували надання коштів відповідачу, позивачем також не надано. Надані позивачем нібито оригінали платіжних інструкцій №ff97ae1c-73c6-462da289- 77bcc302b62e та НОМЕР_7, копії яких приєднано до матеріалів справи, які посвідчені із накладеним КЕП 15.04.2025, тоді як згідно із позовною заявою переказ коштів здійснено 12.06.2021 та 14.06.2021. Також, АТ "Універсал банк" надано виписки із рахунків відповідача, які не містять інформації, що грошові перекази, здійснені позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів або платіжною установою ТОВ «ФК Фінекспрес», оскільки деталі платежу зазначено CASH3CARD TRANZZO_A2C та FUIB Money Transfer)

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено такі обставини.

12.06.2021між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75417923, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3250,00 грн, строк позики - 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день.

На договорі наявна відмітка про підписання його електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - електронного підпису s4Ee4vFbhS.

Згідно із довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким/якою укладено договір №75417923 від 14.06.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт додаткового договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: s4Ee4vFbhS. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 12.06.2021 06:04:54.Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1

Також, як видно із додаткової угоди №75417923 до договору позики №75417923 від 12.06.2021 ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 , на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 3250,00 грн на 1750,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої Позики становить 5000,00 грн. Позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики, яка складе 6422,85 грн. Зазначена вище загальна вартість позики та процентів, що підлягають сплаті, наведена з урахуванням належного, повного та своєчасного виконання позичальником зобов`язань за договором. Інші положення договору не змінені та не доповнені цією додатковою угодою залишаються без змін та сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

На додатковій угоді наявна відмітка про те, що він підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - електронного підпису kNHTxA01bz.

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким/якою укладено додаткову угоду до договору №75417923 від 14.06.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт додаткового договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: kNHTxA01bz. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 14.06.2021 22:42:54. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до листа №11/04/25-16 від 11.04.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжних інструкцій №ff97ae1c-73c6-462da289-77bcc302b62e та НОМЕР_7 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору позики №75417923 та додаткової угоди.

Згідно довідок № КД-000020851/ТНПП від 15.04.2025 та № КД-000020852/ТНПП від 15.04.2025 (а.с. 56-57) ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема, 12.06.2021, сума 3250,00 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу ff97ae1c-73c6-462d-a289-77bcc302b62e та 14.06.2021, сума 1750,00 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу 3167f764-0256-454b-9a7a-115ea539686e.

Позивачем надано електронні платіжні інструкції ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» (фінансова компанія, яка діє на підставі ліцензії, яка видана Національним банком України на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку - платіжний інструмент/платіжна система) №ff97ae1c-73c6-462d-a289-77bcc302b62e від 12.06.2021 про перерахування коштів в розмірі 3250,00 грн на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 та НОМЕР_7 від 14.06.2021 про перерахування коштів в розмірі 1750,00 грн на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації АТ «Універсалбанк» від 20.08.2025 про рух коштів по картці № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , наявна інформація про надходження 12.06.2021 3250 гривень, деталі платежу -CASH3CARD TRANZZO_A2C (поповнення картки через платіжний агрегатор TRANZZO) та від 14.06.2021 о 22:44:34 1750 грн, деталі платежу - FUIB Money Transfer (грошовий переказ через систему ПУМБ), обидва платежі із МСС 6012 (Фінансові установи - товари та послуги).

Згідно з розрахунком суми заборгованості ОСОБА_1 за договором позики №75417923 від 12.06.2021 (а.с. 9-13) заборгованість складає 15278,36 грн, а саме: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 10 278,36 грн - заборгованість за відсотками.

ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» 19.11.2021 уклали Договір факторингу № 1911 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників.

Пунктом 5.2 Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог.

Як видно із акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за договором факторингу від 19.11.2021 № 1911, реєстру прав вимог від 19.11.2021 №3 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги, серед іншого, за договором позики №75417923 від 12.06.2021.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 03.04.2023 уклали Договір факторингу №030423-ФК за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників.

Згідно п.5.2 Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийомупередачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог.

Відповідно акту приймання передачі Реєстру Заборгованостей за договором факторингу від 03.04.2023 №030423-ФК (а.с. 96), Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 (а.с. 99-101) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором позики №75417923 від 12.06.2021 у сумі 15377,85 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з договору позики та додаткової угоди, вартість позики складає 6422,85 грн, в тому числі тіло кредиту 5000 грн, проценти 1422,85 грн, строк кредитування - до 27.06.2021.

Разом з тим, як видно із розрахунку заборгованості, позикодавцем нараховувалися відсотки і після закінчення строку кредитування.

Тому, суд вважав, що позивач мав право нараховувати відсотки протягом строку кредитування, встановленого договором - 15 днів до 27.06.2021 на суму 1422,85 грн, а відповідач після закінчення строку кредитування мав обов`язок погасити 5000 грн за тілом кредиту та 1422,85 грн процентів, разом - 6422,85 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повному обсязі погодитися не може, з огляду на таке.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Щодо факту укладення кредитного договору, його підписання та отримання кредитних коштів.

Матеріалами справи та судом першої інстанції належним чином встановлено, що кредитний договір із зазначенням у ньому усіх реквізитів відповідача, в тому числі паспортних даних, податкового номера, зареєстрованого місця проживання, мобільного номеру телефону, електрону адресу, рахунку позичальника, так і додаткова угода № 75417923 від 14.06.2021 до Договору Позики № 75417923 від 12.06.2021 містять електронні підписи із одноразовими ідентифікаторами s4Ee4vFbhS, kNHTxA01bz, які відповідно до вимог ч.6 та 8 ст.11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» були власноручно введені відповідачем для електронного підпису, що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір позики (а.с.26-28, т.1).

Дана інформація також підтверджується довідками про ідентифікацію ОСОБА_1 , зі змісту яких вбачається, що акцепт договору та додаткова угода підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором s4Ee4vFbhS, kNHTxA01bz , час відправки ідентифікатора: 12.06.2021 о 06:04:00, та 14.06.2021 о 22:42:54 на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52-53, т.1).

Таким чином, оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та ОСОБА_1 підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

При цьому, доказів про те, що персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, дані паспорта громадянина України, місце проживання, електронна адреса, номер мобільного телефону, банківський рахунок були використані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» для укладення кредитного договору від його імені, ОСОБА_1 до суду не надано. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався як і не оскаржував правомірність (дійсність) укладеного договору, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину.

Відтак посилання представника відповідача, на те, що матеріали справи не містять доказів укладення кредитного договору та його підписання є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються наведеним судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Апеляційний суд також відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання умов договору позики від 12 червня 2021 року, оскільки факт отримання коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у розмірі 5000 грн ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи, а саме електронними платіжними інструкціями (а.с.58-58, т.1), видані ТОВ «Фінекспрес» (фінансова компанія, яка діє на підставі ліцензії НБУ на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку)№ff97ae1c-73c6-462d-a289-77bcc302b62e від 12.06.2021, НОМЕР_7 від 14.06.2021 про перерахування коштів в розмірі 3250,00 грн та в розмірі 1750,00 грн на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 , довідками КД-000020851/ТНПП та № КД-000020852/ТНПП від 15.04.2025 (а.с.56-57, т.1), видані платіжною системою ТОВ «ФК «Фінекспрес», які підтверджують прийняття до виконання платіжних інструкцій, наданих за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 , укладеного між ТОВ «ФК Фінекспрес» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 12.06.2021 року, сума 3250,00 грн, номер платежу №ff97ae1c-73c6-462d-a289-77bcc302b62e та 14.06.2021 номер платежу НОМЕР_7, отримувач ОСОБА_1 на номер платіжної картки № НОМЕР_2 .

Також, відповідно до відповіді АТ «Універсал Банк» від 20.08.2025, на ухвалу суду, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (а.с.254 -257, т.1).

Крім того, згідно наданої АТ «Універсал Банк» виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів по картці № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , за період з 12 червня 2021 року - 17 червня 2021 року, вбачається зарахування 12.06.2021 3250 гривень, деталі платежу -CASH3CARD TRANZZO_A2C та від 14.06.2021 о 22:44:34 1750 грн, деталі платежу - FUIB Money Transfer, обидва платежі із МСС 6012 (Фінансові установи - товари та послуги) (а.с.255-257, т.1).

Дані докази в сукупності підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5000 грн (3250 і 1750 грн) 12.06.2021 та 14.06.2021, оскільки і сума отриманих коштів, і дата їх отримання відповідають умовам договору позики №75417923 від 12.06.2021 та додаткової угоди від 14.06.2021 до Договору позики №75417923, укладених між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Посилання представника відповідача у апеляційній скарзі, що банківська виписка, яка надійшла на виконання ухвали суду першої інстанції, не містить інформації про перерахування відповідачу грошових коштів саме ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відхиляються апеляційним судом, оскільки інших джерел надходження на рахунок відповідача 5000 грн, ніж на підставі укладення кредитного договору, нею не повідомлено і доводи позивача не спростовано.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що відповідачем не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були отримані відповідачем.

Тому у колегії суддів відсутні підстави для сумніву, що ОСОБА_1 не було перераховано визначену умовами договору кредитних коштів, що підтверджується наведеними доказами та не спростовано відповідачем, який будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору не заявляв.

Таким чином, встановивши факт укладення між та відповідачем кредитного договору, а також факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет», яке у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором, заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 грн.

Щодо заборгованості за процентами, то суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач мав право нараховувати відсотки тільки протягом строку кредитування, встановленого договором позики від 12.06.2021 - 15 днів, а саме до 27.06.2021, однак позикодавцем нараховувалися відсотки і після закінчення строку кредитування.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача відсотків в розмірі 1422,85 грн, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, виходячи з такого.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються".

Відповідно до пункту 15 статті 14 цього Закону в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 426/4264/19.

У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що на підтвердження доказів перебування ОСОБА_1 на службі в Збройних Силах України та наявності у нього статусу військовослужбовця, відповідачем до суду першої інстанції надано довідку командира в/ч № НОМЕР_4 від 15.04.2024 року про безпосередню участь ОСОБА_1 у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 07.01.2023 року по 23.02.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони України перебуваючи у н.п. Соледар Донецької області (а.с.154, т.1).

Відповідач є учасником бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_5 від 29.03.2021 року (а.с.153, т.1).

Довідкою начальника штабу військової частини НОМЕР_6 від 11.09.2020 року №313/окпос/35/10007 підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 15.07.2020 року по теперішній час бере участь у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів у м. Бахмут Донецької області.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що з 15.07.2020 відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який проходив службу у військовій частині НОМЕР_6 , а тому в силу пункту 15 статті 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом за період з 12.06.2021 по 27.06.2021. відповідно до договору позики №75417923 від 12.06.2021 не підлягають нарахуванню.

За таких обставин, висновок місцевого суду про наявність підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом є помилковим, а тому позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Отже, апеляційна скарга в частині вимог щодо відмови у стягненні з відповідача відсотків ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

За приписами статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, розподіл судових витрат, понесених стороною у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом, зокрема, у суді апеляційної інстанції, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 1422,85 грн.

За подання до суду першої інстанції позовної заяви ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило 2422,20 грн судового збору, проте його вимоги підлягають задоволенню на 32,73% від заявленої ціни позову (15 278,36 грн).

Отже, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» слід стягнути судовий збір, сплачений за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 792,79 грн.

Також зважаючи на те, що апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення відсотків за користування кредитом, то в силу статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі, пропорційно задоволеним позовним вимогам (32,73% від 3500 грн), що в сумі становить 1145,55 грн.

Таким, чином, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» слід стягнути судові витрати понесені за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1938,34 грн (1145,55грн +792,79 грн).

За подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 мав сплатити 2987,74 грн судового збору, однак ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору в розмірі 2987,74 грн за подання апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року до ухвалення судового рішення в справі.

Водночас, за наслідками апеляційного перегляду суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог в розмірі 1422,85 грн, тому судовий збір підлягає стягненню з ТОВ «Фінпром Маркет» в користь держави пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (22,14 %) у розмірі 661,49 грн та з ОСОБА_1 в користь держави пропорційно розміру вимог апеляційної скарги, в задоволенні яких відмовлено (77,86 %) у розмірі 2326,25 грн.

Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Фільварочна Ольга Борисівна слід задовольнити частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за відсотками за договором позики №75417923 від 12.06.2021 в розмірі 1422,85 грн та в частині стягнення судових витрат в сумі 2489,78 грн скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати понесені за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1938,34 гривень.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року - залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір за суд апеляційної інстанції в розмірі 2326,25 гривень. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в користь держави судовий збір за суд апеляційної інстанції в розмірі 661,49 гривень.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, що стосується стягнення заборгованості, ціна позову у якій не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Фільварочна Ольга Борисівна задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за відсотками за договором позики №75417923 від 12.06.2021 в розмірі 1422,85 грн та в частині стягнення судових витрат в сумі 2489,78 грн скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд.9А, офіс.204, м.Ірпінь, код ЄРДПОУ 43311346) судові витрати понесені за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1938,34 гривень.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь держави судовий збір за суд апеляційної інстанції в розмірі 2326,25 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд.9А, офіс.204, м.Ірпінь, код ЄРДПОУ 43311346) в користь держави судовий збір за суд апеляційної інстанції в розмірі 661,49 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома