Справа №519/49/26
Провадження № "Е"2/519/276/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

09.03.2026 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

секретарі судового засідання Волковій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - адвоката Столітнього М.М. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувано тим, що 31.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 4346770 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом переказу на банківську карту 3000 грн. В свою чергу, позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» прийняло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі, всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за договором кредиту №4346770 від 31.01.2024.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором №4346770 від 31.01.2024 в розмірі 28274,97 грн, що складається із:

- заборгованості за основною сумою боргу 2991,75 грн;

- заборгованості за відсотками нараховані первісним кредитором 16902,54 грн;

- заборгованості за відсотками нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 92 календарних днів 6880,68 грн

- 1500 грн штрафні санкції.

На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість на загальну суму 28274,97 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 19.01.2026 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін.

18.02.2026 від адвоката Дубінкіна Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнає частково, вважає безпідставним стягнення відсотків за період з 26.10.2024 по 25.01.2025, тобто за 92 дня в розмірі 6880,68 грн.

23.02.2026 представником ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надано відповідь на відзив, згідно якої представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

27.02.2026 адвокат Дубінкін Ю.М. надав до суду заперечення по справі, згідно яких позов визнає частково, просить стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4346770 від 31.01.2024 загальному розмірі 9986,19 грн, а саме: 2991,75 грн тіло кредиту, 5494,44 грн відсотки по кредиту, 1500 грн штраф, 3000 грн витрати на правову допомогу, 855,45 грн судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позову позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність.

Сторона відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Аналіз норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Судом встановлено, що 31.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4346770 в електронному вигляді, який підписано 31.01.2024 14:31:39 електронним підписом 78857 (а.с.56).

Відповідно до п. 1.2 договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно п 2.4. Договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. Договору.

Судом встановлено, що зарахування кредитних коштів у сумі 3000 гривень на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» 66891f83-6ed2-4a71-98e2-eb3a12d6bf6c, призначення платежу: Зарахування на карту НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» вих. №17 від 01.11.2024 (а.с.41).

Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 3000.00 грн.

Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 9 днів.

Згідно з п.3.1. Договору, Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.

Пунктом 1.4.2. Договору передбачено знижену процентну ставку, що становить 0,01% в день.

Зазначені обставини свідчать про те, що за умовами договору про надання споживчого кредиту від 31.01.2024, якщо Клієнт до 08.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

За даними поданого розрахунку заборгованості за Договором №4346770 від 31.01.2024 у період з 31.01.2024 по 25.10.2024 включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 16902,54 грн (а.с.62).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на те, що ОСОБА_1 згідно укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору взяв на себе зобов`язання погашати кредит та відсотки за користування кредитом у визначений договором строк, та вказаний обов`язок ним був порушений, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості за договором, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення позики, що обліковується в розмірі 2991,75 грн та сплати відсотків за користування кредитними коштами у сумі 16902,54 грн.

25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» був укладений договір факторингу № 25/10/24 (а.с.79).

За даними поданого розрахунку заборгованості за Договором №4346770 від 31.01.2024 у період з 26.10.2024 по 25.01.2025 включно позивачем було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 6880,68 грн (а.с.67 зворот).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за 92 календарних днів у сумі 6880,68 гривень нарахованих у період з 26.10.2024 по 25.01.2025 та відповідних заперечень представника відповідача, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18)).

Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16).

Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)».

Пунктом 1.1. договору факторингу № 25/10/24 від 25.10.2024 передбачено, що за даним договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.79 зворот).

За умовами договору про надання споживчого кредиту від 31.01.2024 строк кредиту визначено 360 дні.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/24, строк дії Договору № 4346770 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 26.10.2024 по 24.01.2025 (91 календарний день) мало право нарахувати проценти за стандартною процентною ставкою, у сумі 6805,89 грн.

Аналогічних висновків дійшов Одеський апеляційний суд по справах № 947/35890/24 у постанові від 12.08.2025, № 947/7477/25 у постанові від 26.12.2025.

Разом з цим, 22.11.2023 був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Вказаним Законом були внесені зміни та доповнення до ст.8 Закону України №1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування», а саме доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Водночас, п.17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

З урахуванням визначеного законодавством перехідного періоду до запровадження максимального розміру денної процентної ставки кредитор мав право на нарахування процентів з 31.01.2024 по 22.04.2024 за ставкою 2,5 %, з 23.04.2024 по 20.08.2024 за ставкою 1,5 %, а з 21.08.2024 і до 12.11.2024, що є кінцевої датою нарахування процентів позивачем, за ставкою 1 %,

Отже, суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитом мають нараховуватися наступним чином:

з 31.01.2024 по 22.04.2024 включно процентна ставка 2,5 % щоденно, що складає 2991,60 грн, та відповідає розрахунку заборгованості наданого позивачем,

з 23.04.2024 по 20.08.2024 процентна ставка 1,5 % (44,87 грн) щоденно, що складає 5384,40 грн (44,87 грн х 120 днів);

з 21.08.2024 по 24.01.2025 (строк дії договору 360 днів) процентна ставка 1 % (29,91 грн) щоденно, що складає 4695,87 грн (29,91 грн х 157 дні).

Таким чином, загальний розмір заборгованості за процентами складає 13071,87 грн (2991,60 + 5384,40 + 4695,87) грн та підлягають задоволенню в цій частині.

Що стосується заборгованості за штрафними санкціями, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п.18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, суд вважає, що нарахування штрафу у сумі 1500,00 грн є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за тілом кредиту 2991,75 грн та процентів 13071,87 грн, а всього разом 16063,62 грн, що складає 56,81% від ціни позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1376,16 грн (2422,40 х 56,81%).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/15357/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, яку подано до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 10000 грн є завищеним, враховуючи категорію та складність справи. А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 3500 грн.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - адвоката Столітнього М.М. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість загальною сумою 16063 (шістнадцять тисяч шістдесят три) грн 62 коп, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 2991,75 грн, суми заборгованості за процентами 13071,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 1376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 3500 (три тисячі п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», , місцезнаходження за адресою: 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 09.03.2026.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ