Справа № 577/1244/26
Провадження № 2/577/1010/26
У Х В А Л А

"10" березня 2026 р. м.Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Логін Є.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області, третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Фесенко Анатолій Олексійович про встановлення факту перебування на утриманні у спадкодавця та визнання права на підставі спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

09.03.2026 р. адвокат Данилюк Н.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області, третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Фесенко Анатолій Олексійович про встановлення факту перебування на утриманні у спадкодавця та визнання права на підставі спадкування , за змістом якої просить:

- встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з січня 1996 р. до дня смерті останньої;

- визнати факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , права на земельну частку (пай) розміром 4,2 умовних кадастрових гектарів, що перебувала в колективній власності КСП «Нива» Конотопського району Сумської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0158679, виданого 20.01.1997 р. Конотопською райдержадміністрацією Сумської області на підставі рішення від 26.11.1997 р. за № 344-р та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 679;

- визнати за ОСОБА_1 , право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Так, зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем, зокрема, заявлено позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай), що є майновими, адже позов пов`язаний із підтвердженням права власності на майно, яке має грошову оцінку.

Так, позивачем сплачено загалом 4065,48 грн. судового збору без розмежування по кожній з трьох вимог, при цьому доказів точної ціни спірного майна на момент пред`явлення позову не зазначено та до позову не додано.

Суд зазначає, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель», грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Саме експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки та використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Експертну грошову оцінку земельних ділянок здійснюють суб`єкти оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів. За результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Отже, зважаючи на приписи ст. 176 ЦПК України та норми Закону України «Про оцінку земель», для визначення вартості об`єкта, тобто ціни позову, необхідно виходити із експертної грошової оцінки спірного майна. Відтак позивачу належить визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості спірного майна (звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) - ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні») та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру відповідно до дійсної вартості спірного майна, на виконання вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України, надати суду грошову оцінку майна на момент звернення до суду.

Крім того, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК.

Одночасно судам необхідно враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

За змістом ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

З позовної заяви та доданих до позову документів видно, що позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між тим позивачем не додано доказів того, що вона є єдиним спадкоємцем померлої та доказів відсутності інших.

Суд зауважує, що Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області, третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Фесенко Анатолій Олексійович про встановлення факту перебування на утриманні у спадкодавця та визнання права на підставі спадкування залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання у встановлений строк вимог ухвали, визначених статтею 175 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо у вказаний строк недоліки позову не будуть усунуті, такий вважається неподаним і повертається.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

СуддяЄ. В. Логін