СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

04 березня 2026 року м. Снігурівка

справа №489/6786/25

провадження № 2-п/485/6/26

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2025 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установила:

03 березня 2026 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2025 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2025 року у справі № 489/6786/25, ухвалено стягнути з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у сумі 20599,67 грн, з яких: 3500,00 грн основний борг, 1890,00 грн заборгованості по відсоткам, 10350,00 грн заборгованість за пенею та штрафами, 3441,78 грн заборгованість за інфляційними витратами, 1417,89 грн заборгованість за 3% річних, а також судові витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу 3000,00 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 07 січня 2026 року її карткові рахунки було заблоковано, про що вона дізналася лише 20.02.2026. Окрім того, зазначила, що з рішенням суду не згодна, грошові кошти позивачем були надані у меншій сумі.

Вивчивши матеріали заяви відповідача по справі про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку про залишення без розгляду заяви, виходячи з такого.

Суд встановив, що Снігурівський районний суд Миколаївської області своїм заочним рішенням від 13 листопада 2025 року у справі № 489/6786/25 задовольнив частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За положеннями статтей 126-127 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи "Рябих проти Росії", пункти 51, 52, "Брумареску проти Румунії", пункт 61).

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку. Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

Відповідно частини другої статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 у справі №756/11081/20 сформулювала висновок, відповідно до якого оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Заочне рішення суд ухвалив 13листопада 2025 року, копію повного заочного рішення суд направив відповідачу супровідним листом від 13 листопада 2025 року за її зареєстрованим місцем проживання. 01 грудня 2025 року до суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як вказує заявник в своїй заяві, про наявність судового рішення від 13 листопада 2025 року їй стало відомо 20.02.2026, оскільки 07.01.2026 їй було заблоковано карткові рахунки. Разом з тим, суд позбавлений можливості встановити коли ж саме відповідачці стало відомо про заочне рішення суду від 13 листопада 2025 року 07.01.2026 чи 20.02.2026.

Відповідно до трекінгу відправлень поштової кореспонденції АТ «Укрпошта» вбачається, що з заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернулася 28 лютого 2026 року.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду, відповідач не подавала. Також заявником не вказано в прохальній частині заяви про перегляд заочного рішення про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи те, що відповідач звернулася до суду зі заявою про перегляд заочного рішення лише 28 лютого 2026 року, суд приходить до висновку, що відповідачем пропущено визначений ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. В зв`язку з чим заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2025 року слід залишити без розгляду, в зв`язку з пропущенням відповідачем строку звернення до суду із вказаною заявою та не заявленням клопотання про поновлення пропущеного строку з зазначенням причин пропуску строку.

Керуючись ст. 126, 127, 284 ЦПК України,

постановила:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2025 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Дата складення ухвали 04 березня 2026 року.

Суддя О.П. Бодрова