Провадження № 2-ві/756/5/26
Оболонський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Пукало А.В., розглянувши матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Оболонського районного суду м. Києва Діденка Є.В. у цивільній справі № 756/20379/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «Газтранзит» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Газтранзит» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником.

Ухвалою судді від 15 січня 2026 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

09 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов та заява про відвід судді.

В ухвалі від 03 березня 2026 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Діденко Є.В. дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому справу було передано для визначення судді шляхом автоматизованого розподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 березня 2026 року вирішення питання про відвід головуючого у справі судді Оболонського районного суду м. Києва Діденка Є.В. передано для розгляду судді Оболонського районного суду м. Києва Пукало А.В.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України, розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильдт проти Данії» (справа № 11/1987/134/188, скарга № 10486/83) наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Заява про відвід обґрунтована тим, що у 2023 році в Оболонському районному суді м. Києва перебувала цивільна справа № 756/767/23 за позовом ОСОБА_2 до АТ «Газтранзит» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року у складі головуючого судді Діденка Є.В. в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. Однак, постановою Верховного Суду від 11.09.2024 року скасовано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Враховуючи, що предмет позову у цій справі пов`язаний зі справою, яку розглядав суддя Діденко Є.В. і ухвалював рішення по суті, яке в подальшому було скасовано, а отже сформував правову позицію з приводу трудових відносин між сторонами, то це свідчить про неможливість розгляду цієї справи тим же суддею, та викликає сумнів у неупередженості і об`єктивності суду у цій справі.

Водночас, представник відповідача у своїй заяві не навів доводів об`єктивних обставин, які саме обставини викликають сумнів у неупередженості та необ`єктивності.

Підстави, з яких заявлено відвід головуючому судді Діденку Є.В., а саме його участь у розгляді іншої справи з пов`язаним предметом позову, не є підставою для відводу судді, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в п. 16 ухвали від 15.09.2022 у справі № 201/10234/20, неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд.

Зважаючи на викладене, наведені представником відповідача обґрунтування відводу головуючому судді не можуть бути підставою для відводу судді у справі, оскільки вони не містять обставин, які б вказували на упередженість судді; а незгода з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, правові підстави для задоволення відводу головуючому судді відсутні, відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Оболонського районного суду м. Києва Діденка Є.В. у цивільній справі № 756/20379/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «Газтранзит» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником - відмовити.

Цивільну справу № 756/20379/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «Газтранзит» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником, - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій ПУКАЛО