Провадження № 2/367/2973/2026
У Х В А Л А

про відкриття провадження

10 лютого 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши позовну заяву Державного податкового університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Державного податкового університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 було направлено відповідний запит до Відділу ведення реєстру територіальної громади Центру надання адміністративних послуг та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області.

За відомостями, що надійшли до суду 06.01.2026 року з Відділу ведення реєстру територіальної громади Центру надання адміністративних послуг та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з місця реєстрації місця проживання 23.09.2020 року по причині смерті.

Відповідно до положень ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

За змістом норми ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У ч. ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи у справі (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якими до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов`язаний зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника.

Таким чином, з наведеного вбачається, що вказана норма закону підлягає застосуванню виключно у разі, коли відповідач у справі на момент відкриття провадження у цивільній справі мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Тобто, правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у цивільних справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам (засадам) цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, враховуючи правову позицію Верховного Суду, слід дійти висновку, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої на підставі положень ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу та відсутність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , даний позов до нього про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги Державним податковим університетом подано до суду 22.12.2025 року, тобто після смерті відповідача.

Виходячи з наведеного, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 , помер до пред`явлення позову до суду, його цивільна процесуальна правоздатність на цей момент припинилася, тому у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги, необхідно відмовити.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження у вказаній цивільній справі були вивчені позовні матеріали. Справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, підсудна даному суду. Підстав для залишення без руху або повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження не встановлено.

Визнавши позовні матеріали такими, що відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, є підстави для відкриття провадження в справі та призначення до відкритого розгляду.

Враховуючи положення статті 19 та частини третьої статті 274 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги необхідно здійснювати за правилами загального позовного провадження та вбачається необхідність проведення підготовчого судового засідання у справі та виконання вимог ст. 197 ЦПК України.

До суду позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, з підстав, що у зв`язку із повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, Державний податковий університет зазнав значних пошкоджень та Університет вживає усіх можливих заходів для відновлення пошкодженої інфраструктури.

Розглянувши клопотання, суддя приходить до наступного висновку.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Так, положеннями ст.8 вказаного Закону передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням розстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо позивачем є, зокрема: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. На тій же підставі суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 187, 274, 277 ЦПК України,суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги.

Клопотання Державного податкового університету про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення по справі за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги.

Відкрити загальне позовне провадження у справі за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги.

Справу призначити до підготовчого засідання на 24.02.2026 року о 12 годині 30 хвилин за участю сторін в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.

Про час і місце судового засідання повідомити сторін по справі.

Позивачу та відповідачу направити копію ухвали про відкриття провадження по справі та призначення її до підготовчого засідання.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ч. 3 ст. 178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Запропонувати позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов та відповіді на відзив відповідно.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Ухвала може бути оскаржена у зв`язку з порушенням правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова