Справа № 211/2143/26
Провадження № 6/211/101/26
У Х В А Л А

іменем України

09 березня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Медведєвої А.Д.,

розглянувши в м. Кривому Розі подання державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартинюк Анастасії Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 ,-

встановив:

державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартинюк А.М. звернулася до суду з поданням, вказавши, що на виконанні в ДВС знаходиться виконавче провадження № 74899184 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Дніпропетровській області податкового боргу 1248508,82 грн., відкрите на підставі заяви стягувача на виконання виконавчого листа №160/27059/23 від 26.02.2024, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом. Виконавчий документ надійшов на виконання до відділу за місцем мешкання боржника 02.05.2024 року та 02.05.2024 державним виконавцем відповідно до ст.ст.3,4,24,25,26,27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлена сторонам виконавчого провадження за вих. № 70552 від 02.05.2024. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта майно належне боржнику на праві власності відсутнє. На запит виконавця Державною прикордонною службою України 19.01.2026 повідомлено про те, шо ОСОБА_1 , перетинала державний кордон України 09.04.2025. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконане, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Ураховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконане, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання покладених на неї зобов`язань.

В судове засідання державний виконавець не з`явилася, тому суд вважає необхідним розглянути подання за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено, що на виконанні в Довгинцівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 160/27059/23 від 26.02.2024, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Дніпропетровській області податкового боргу 1248508,82 грн.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та в Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, виключно зі своєю власною волею. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб.

Відповідно до статті 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Це право віднесено в ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме: до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Згідно із частиною 3 статті 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Остання не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути їх позбавлена.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань відповідно до статей 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, сама по собі наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, не є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що боржник знає про зобов`язання, але ухиляється від його виконання, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання зобов`язання за виконавчими провадженнями, маючи фінансову можливість виконати боргові зобов`язання, свідомо не робить цього без поважних причин, тому суд доходить висновку про те, що підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні подання державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартинюк Анастасії Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 09 березня 2026 року.

Суддя Д.М.Ніколенко