Справа № 708/21/26
Провадження № 2/708/157/26
04 березня 2026 року м. Чигирин
Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та
Згідно з п. 1.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 21,99 % річних від залишкової суми кредиту.
Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 49 999,00 грн у строки, визначені умовами договору, а позичальник, відповідно, зобов`язувався повернути його разом з іншими платежами відповідно до тарифів банку.
Позичальник взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав. У зв`язку із неповерненням заборгованості за договором кредиту станом на 19.12.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 55 109,72 грн, яка складається із такого: заборгованість за основним боргом 37 127,28 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 5 762,93 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 12 219,51 грн.
22.12.2023 між ТОВ "Оптіма факторинг" та ТОВ "ФК «Профіт капітал" був укладений договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ "Оптіма факторинг" відступає ТОВ "ФК «Профіт капітал", а ТОВ "ФК «Профіт капітал" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Оптіма факторинг" за плату та на умовах визначених договором факторингу.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачеві встановлений строк на подання відзиву.
Під час підготовки до розгляду справи по суті судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву на позов не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав.
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представниці позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.
За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).
Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Згідно з п. 1.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 21,99 % річних. Строк кредитування - 24 місяці.
Відповідно до п. 1.6. договору дата повернення кредиту - 30.05.2021.
Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 49 999,00 грн шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Ідея банк", а позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту у сумі 4 337,81 грн (п. 1.7. договору).
Факт видачі кредитних коштів відповідачу у сумі 45 661,19 грн підтверджується даними ордеру-розпорядження № 1 від 30.05.2019, оплату страхового внеску за рахунок кредиту у сумі 4 337,81 грн підтверджено ордеру-розпорядження № 2 від 30.05.2019 (а.с. 7).
Зазначені обставини підтверджуються також випискою за кредитом з банківського рахунку ОСОБА_1 за період з 30.05.2019 по 19.12.2023 (а.с. 8-10).
З урахуванням наведеного, суд констатує, що банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наданими суду доказами. У свою чергу, відповідач належним чином свої зобов`язання у частині повернення кредиту не виконав, у зв`язку із чим станом 19.12.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 55 109,72 грн, яка складається із такого: заборгованість за основним боргом 37 127,28 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 5 762,93 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 12 219,51 грн (а.с. 11).
Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).
У свою чергу, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторингу, правове регулювання якого визначено Главою 73 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
На підставі ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 1081 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
З матеріалів справи установлено, що 19.12.2023 між АТ "Ідея банк" та ТОВ "Оптіма факторинг" був укладений договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ "Ідея банк" відступає ТОВ "Оптіма факторинг", а ТОВ "Оптіма факторинг" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея банк" за плату та на умовах, визначених договором факторингу (а.с. 15-21).
22.12.2023 між ТОВ "Оптіма факторинг" та ТОВ "ФК «Профіт капітал" був укладений договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ "Оптіма факторинг" відступає ТОВ "ФК «Профіт капітал", а ТОВ "ФК «Профіт капітал" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Оптіма факторинг" за плату та на умовах, визначених договором факторингу (а.с. 27-31).
Відповідно до п. 2.2 договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ "Оптіма факторинг" та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у день укладення цього договору.
Пунктом 5.1 договору факторингу сторони узгодили, що права вимоги, що перейшли від ТОВ "Оптіма факторинг" до ТОВ "ФК «Профіт капітал" в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ "ФК «Профіт капітал" зобов`язань, передбачених п. 4.1 договором факторингу, яким передбачена оплата суми фінансування фактором клієнту.
Позивач ТОВ "ФК «Профіт капітал" зобов`язання за договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував необхідну суму на виконання умов договору на користь ТОВ "Оптіма факторинг", про що свідчить надана платіжна інструкція № 376 від 26.12.2023 (а.с. 36).
Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Згідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були допущені порушення укладеного кредитного договору із первісним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу права вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право стягнення наявного боргу у судовому порядку. Порушення умов договору ОСОБА_1 порушує права позивача, у зв`язку із чим вони підлягають судовому захисту шляхом стягнення наявної заборгованості. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Оскільки за наслідками розгляду даного спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у повному обсязі.
Визначення поняття судових витрат наведено у ст. 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028,00 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду надані копія договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 (а.с. 37-40), копія додаткової угоди до нього № 1/1 від 01.07.2024 (а.с. 41), копія акту № 1 прийому передачі реєстру боржників від 16.06.2024 (а.с. 42), копія акту № 1 прийому передачі наданої правничої допомоги від 24.07.2025 (а.с. 43), копія платіжної інструкції від 24.07.2025 (а.с. 45). Із наданих доказів судом установлено, що позивач ТОВ "ФК "Профіт капітал" поніс судові витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 028,00 грн та 7 000,00 грн витрат на правову допомогу, а всього 10 028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 251-267, 509, 525, 526, 634, 1046, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76-84, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал" судовий збір у сумі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн, а всього 10 024,00 грн (десять тисяч двадцять вісім гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники та їх адреси:
Представниця позивача: адвокат Ушакевич Марина Петрівна (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 6416, видане Радою адвокатів міста Києва, адреса робочого місця адвоката: м. Київ, пр-т Леоніда Каденюка, буд. 23, а/с 57);
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).
Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ