Справа № 405/8153/25
Провадження № 2/752/8440/26
У Х В А Л А

05.03.2026 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із указаним позовом до Подільського районного суду м. Кропивницького.

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 19.01.2026р. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026р. справу №405/8153/25 передано на розгляд судді Ольшевській І.О.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що зазначена позовна заява підлягає передачі на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з

розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Верховний суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №638/1988/17 від 10.04.2019р. зазначив, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заявлених позивачем вимог є стягнення грошової суми за розпискою від 07.02.2023р. від 5 000,00 доларів США та стягнення компенсації вартості поліпшень, що були здійснені в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У позові зазначено, що кошти за розпискою були передані в рахунок майбутнього оформлення в нотаріуса відчуження будинку АДРЕСА_1 , який належить відповідачам у рівних частинах. З лютого 2023р. родина позивача із 4-х осіб почали проживати у вказаному будинку, здійснили там ремонт з поліпшеннями для покращення умов проживання. Однак у подальшому сторона позивача та відповідача не дійшли остаточної згоди щодо вартості вказаного будинку, у зв`язку з чим заявлений вказаний позов. При цьому для визначення вартості поліпшень позивачем замовлено оцінку вартості майна експертом з визначенням вартості майна до поліпшень та оцінку вартості майна після таких.

Отже, наведене свідчить, що спір виник з приводу майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів до Подільського районного суду міста Кропивницького.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів передати на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду міста Кропивницького (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 40).

2. Ухвала суду набирає законної сили з момент її підписання.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення відповідно до вимог, встановлених ст.ст. 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 05.03.2026р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА