У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

10.03.2026 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого судді Баран О.І.,

з участю секретаря з судового засідання Щирби Ю.Ю.,

представника позивача Шагай О.О.,

представника відповідача-2 Винниченка М.П.

представника відповідача-3 Гаврилюка О.Р.,

представника відповідача-8 Бойко В.В.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинної профспілкової організації гуртожитку ВАТ «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» - Телешевського І.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника відповідача ТОВ «Деревляни», про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області, у межах розгляду справи про банкрутство,

позивач: Львівська міська рада (, місцезнаходження: м. Львів, пл.Ринок, 1),

відповідач 1: Львівавтокомплектація (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Стрийська, буд. 45),

відповідач 2: ПП «Синерджі Консалтинг» (, місцезнаходження: м. Львів, вуд. Стрийська. 45),

відповідач 3: ТОВ «Деревляни» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Наукова, буд. 16, має зареєстрований «Електронний кабінет» у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС),

відповідач 4: ТОВ «Євротехобладнання» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Наукова, буд. 16),

відповідач 5: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи не встановлено, має зареєстрований «Електронний кабінет» у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС,

відповідач 6: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач 7: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

відповідач 8: ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ),

відповідач 9: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ,

відповідач 10: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Первинна профспілкова організація гуртожитку ВАТ «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Садова, буд. 13, кв. 82),

Фонд державного майна України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, має зареєстрований «Електронний кабінет» у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС,

Львівська обласна дирекція «Райффайзен Банк Аваль» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Матейка, буд. 8),

предмет позову: зобов`язання передати будівлю гуртожитку по АДРЕСА_6 у комунальну власність територіальної громади м. Львова,

в с т а н о в и в:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває указана цивільна справа.

На підставі розпорядження керівника апарату № 423/Р від 21.10.2025, відповідно до п.2.3, п.п.2.3.43, 2.3.44, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 465/8471/21.

Згідно з повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 указана справа передана до провадження судді Баран О.І.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, підготовче судове засідання у справі призначено на 02.02.2026.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 02.02.2026 постановлено замінити відповідача ОСОБА_7 її правонаступником - ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку: НОМЕР_7 ).

Також у підготовчому судовому засіданні судом порушено питання щодо наявності інших, раніше не вирішених заяв та клопотань (том 5 а.с. 79-90, 202-203), які представники сторін просили залишити без розгляду.

У підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 10.03.2026.

27 лютого 2026 року від представника відповідача ТОВ «Деревляни» на адресу суду надійшла заява про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області, у межах розгляду справи № 914/3054/25, про банкрутство ПП «Синерджі Консалтинг».

3 березня 2026 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить суд зобов`язати ТОВ «Львівавтокомплектауція», ПП «Синерджі Консалтинг», ТОВ «Деревляни», ТОВ «Євротехобладнання», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 [змінена правонуступником - ОСОБА_4 ], ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передати на частково-компенсаційній основі в комунальну власність Львівської міської територіальної громади будівлю гуртожитку на вул. Науковій, 16 з виплатою компенсації у розмірі 153,72 грн солідарно.

У судовому засіданні представник відповідача-3, Гаврилюк О.Р., клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача вважала за можливе продовжити розгляд справи у Франківському районному суді м. Львова, оскільки Львівська міська рада обізнана із наявністю проваджень про банкрутство відповідача-1 та відповідача-2, відкритих за заявами місцевого комунального підприємства та є учасником справи про банкрутство. Крім цього, права територіальної громади порушеними не будуть, оскільки у відповідності до ч. 7 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі ліквідації підприємства бункрута об`єкти житлового фонду передаються територіальній громаді.

Представник відповідача-2, Винниченко М.П. підтвердив факт наявності порушеної справи про бункрутство, при вирішенні поданого клопотання поклався на розсуд суду.

Представник відповідача-8, Бойко В.В. підтримала подане клопотання, просила його задовольнити. Вважала, що задоволення клопотання є єдино правильним рішенням за такого змісту позовних вимог, заявлених одночасно до всіх відповідачів у справі. Звернула увагу на те, що нею раніше порушувалось питання про необхідність залишення позовної заяви без руху, зокрема і у зв`язку із невідповідністю позовної заяви приписам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Зважаючи на зміст заявленої вимоги, суд не може виділити одну або декілька вимог в самостійне провадження, оскільки за таких обставин роз`єднання позовних вимог судом на власний розсуд становитиме порушення принципу диспозитивності.

Представник Первинної профспілкової організації гуртожитку ВАТ «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» також підтримав подане клопотання, вказавши на необхідність розгляду справи виключно в межах справи про банкрутство. Крім цього, зважаючи на наявність солідарної вимоги, висловився щодо неможливості роз`єднання позовних вимог.

Суд, заслухавши думку учасників, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Позивач, посилаючись на норми Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", дія якого поширюється на гуртожитки, які увійшли до статутного фонду (капіталу) організацій, створених під час приватизації чи корпоратизації вказує, що будівля гуртожитку по АДРЕСА_6 , що складається з житлових та нежитлових приміщень, приватизованих як цілісний майновий комплекс, включена до статутного капіталу ТзОВ «Львівавтокомплектація» (відповідача-1). Однак, у подальшому відповідачем-1 будівлю гуртожитку частково відчужено, як відповідачу-2 (ПП «Синерджі Консалтинг»), так і іншим відповідачам у справі.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач просить суд: зобов`язати ТОВ «Львівавтокомплектауція», ПП «Синерджі Консалтинг», ТОВ «Деревляни», ТОВ «Євротехобладнання», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передати на безоплатній основі у комунальну власність Львівської міської територіальної громади будівлю гуртожитку на вул. Науковій, 16.

Із відповіді №2299838 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача-2, встановлено, що 24.12.2025 до реєстру внесено запис про перебування юридичної особи в процесі провадження у справі про банкрутство (№914/3054/25).

Із відповіді №2441246 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача-1, встановлено, що 12.02.2026 до реєстру внесено запис про перебування юридичної особи в процесі провадження у справі про банкрутство (№914/3734/25).

Господарським процесуальним кодексом України (надалі ГПК України) встановлено, що:

-господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (частина 1 статті 20);

-справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина 9 статті 30).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми цього Кодексу мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів, незалежно від часу відкриття провадження у справі про банкрутство та справ позовного провадження.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Така ж правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 908/4057/14, від 11 липня 2018 року у справі № 922/3040/17, від 29 листопада 2019 року у справах № 908/130/15-г, №923/1194/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 921/557/15-г.

Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарсько/юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17, від 15 червня 2021 року у справі № 916/585/18 (916/1051/20).

У постановах від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі № 289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах № 289/718/18 та №289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикції усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Відтак, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21 жовтня 2019 року Кодексу України з процедур банкрутства повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Така правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19) та від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Отже, спір, який виник між сторонами у цій справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №905/2030/19 (905/1159/20) (провадження № 12-92гс20) зазначено, що, визначаючи юрисдикційність спорів з майновими вимогами боржника та до боржника, щодо якого здійснюється процедура банкрутства, Велика Палата Верховного Суду уже неодноразово зазначала про необхідність розгляду спорів між боржником та іншими суб`єктами (як органами, наділеними владними повноваженнями, так і суб`єктами приватно-правових відносин) щодо майна боржника в межах процедури банкрутства.

Таким чином, статусу учасника справи про банкрутсво набувають усі фізичні та юридичні особи в межах цієї справи по усіх майнових спорах, стороною в яких є боржник: спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна: спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь- яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно: спори про стягнення заробітної плати: спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Так, у межах справи № 914/2350/18, про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244), порушеної за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський завод РЕМА, м. Львів, Господарським судом Львівської області також розглянуто позов Львівської міської ради, про зобов`язання передати будівлю гуртожитку по АДРЕСА_7 у комунальну власність територіальної громади м. Львова, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 26685035. Указане рішення та постанова суду апеляційної інстанції були предметом перегляду Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, який не встановив порушень правил підсудності справи (постанова від 23.11.2023 у справі № 914/2350/18 (914/3089/20)

При цьому, як зазначалося вище, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Іншими словами, якщо відносно відповідача відкрито справу про визнання його неплатоспроможним, то інші учасники даної цивільної справи, автоматично стають учасниками справи про неплатоспроможність.

Стаття 31 ЦПК України регламентує передачу справи з одного суду до іншого в межах цивільної юрисдикції, а відтак правовою підставою для передачі справи до суду господарської юрисдикції є частина 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ТОВ «Деревляни», про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Львівської області, - задовольнити.

Цивільну справу №465/8471/21 передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області (вулиця Личаківська, 128, Львів, Львівська область, 79014).

Копію ухвали невідкладно направити учасникам справи.

Передачу справи на розгляд вказаного суду за встановленою підсудністю здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 10.03.2026.

Суддя: Баран О.І.