ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 755/13322/14-ц

провадження № 61-8819св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник -Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

заінтересовані особи:ОСОБА_1 , Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Солом?янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Приміч Денис Володимирович, на постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2025 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У січні 2024 року Акціонерне товариство «Сенс-Банк» (далі - АТ «Сенс-Банк») звернулося до суду із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Солом`янський відділ державної виконавчої служби (далі - ВДВС) у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Заява мотивована тим, що на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 у справі № 755/13322/14-ц 23 червня 2024 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк»), заборгованості за договором на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12 липня 2013 року.

Постановою Другого київського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа. 15 жовтня 2019 року рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» № 5/2019 затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає в Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») з дати, визначеної у передавальному акті, тобто з 15 жовтня 2019 року.

Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року вирішено затвердити передавальний акт.

01 грудня 2022 року змінено найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Строк для пред`явлення виконавчого листа від 23 червня 2014 року у справі № 755/13322/14-ц сплив. Разом з тим відомостей щодо місцезнаходження оригіналу виконавчого листа від 23 червня 2014 року у справі № 755/13322/14-ц немає.

Ураховуючи наведене, АТ «Сенс-Банк» просило суд замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 23 червня 2014 року у справі № 755/13322/14-ц, а саме: замінити стягувача АТ «Укрсоцбанк» правонаступником АТ «Сенс Банк» та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання і видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року у складі судді Арапіної Н. Є. у задоволенні заяви АТ «Сенс-Банк» відмовлено.

Судове рішення районного суду мотивовано тим, що імперативною правовою нормою заборонено заміну стягувача у виконавчому провадженні, стягувачами за яким є юридичні особи, які хоча і створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, проте кінцевими бенефіціарними власниками яких

є громадяни російської федерації, що передбачено пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». АТ «Сенс Банк», як юридична особа, було створене та зареєстроване відповідно до законодавства України, але кінцевими бенефіціарними власниками АТ «Сенс Банк» є виключно громадяни російської федерації. При цьому, відомостей про те, що вказані особи проживають на території України на законних підставах немає.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року скасовано

та ухвалено нове рішення, яким заяву задоволено.

Замінено сторону у виконавчому листі № 755/13322/14-ц, виданому 23 червня

2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення

з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 2 174 176,04 грн, а саме: замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») правонаступником АТ «Сенс Банк».

Поновлено АТ «Сенс Банк» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа № 755/13322/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 2 174 176,04 грн, до виконання.

Видано дублікат виконавчого листа № 755/13322/14-ц, виданого 23 червня

2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення

з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості

у розмірі 2 174 176,04 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 28 квітня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено.

Постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-17099св24).

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву АТ «Сенс-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» () на його правонаступника - АТ «Сенс-Банк» (, МФО 300346, п/р № IBAN НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №755/13322/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, боржник ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Видано АТ «Сенс-Банк» (, МФО 300346, п/р № IBAN НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) дублікат виконавчого листа №755/13322/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом

м. Києва на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2014 року, якою суд вирішив: видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від №541/13 від 12 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 2 152 012,32 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 21 920,12 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк судовий збір в сумі 243,60 грн, сплачений ПАТ «Укрсоцбанк» за розгляд заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Поновлено АТ «Сенс-Банк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №755/13322/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк», заборгованості у розмірі 2 174 176,04 грн.

Вирішено питання стягнення судового збору.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що заявником доведено належними доказами факт переходу до нього права вимоги за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 .

Застосування судом першої інстанції імперативної норми про заборону заміни стягувача у виконавчому провадженні, стягувачами за яким є юридичні особи, які хоча і створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, проте кінцевими бенефіціарними власниками яких є громадяни російської федерації, що передбачено пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», є помилковим, оскільки згідно з умовами договору купівлі-продажу від 22 липня 2023 року, укладеного між Міністерством фінансів України та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 100 % акцій АТ «Сенс Банк» перейшли у власність держави, а отже, власником банку є держава Україна.

Задовольняючи заяву в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, апеляційний суд виходив з того, що оригінал виконавчого листа від 23 червня 2014 року № 755/13322/14-ц, виданий Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від № 541/13 від 12 липня 2013 року, втрачено під час його пересилання між відділами ДВС, тобто за обставин, які не залежали від стягувача, а рішення суду залишається невиконаним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2025 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Приміч Д. В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2025 року касаційне провадження у справі було відкрито у частині оскарження судових рішень у частині вимог про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа.

Отже, в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа судове рішення Верховним Судом не переглядається.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 19 червня 2016 року (з урахуванням переривання строку визначеному положеннями статті 23 Закону України «Про виконавче провадження»), тому на момент прийняття рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 та підписання передавального акту від 15 жовтня 2019 року у АТ «Укрсоцбанк» право на пред`явлення виконавчого листа № 755/13322/14-ц до виконання вже було втрачене, у зв`язку із чим АТ «Укрсоцбанк» не могло передати права вимоги

АТ «Альфа-Банк», а тому були відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

10 вересня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2025 року зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 12 червня 2025 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2026 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2014 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду (справа №755/13322/14-ц).

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від № 541/13 від 12 липня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Роздільненським РВ УМВС України в Одеській області 6 березня 1996 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) заборгованість по договору кредиту в сумі 2152012 (два мільйони сто п`ятдесят дві тисячі дванадцять) гривень 32 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Роздільненським РВ УМВС України в Одеській області 6 березня 1996 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) третейський збір у сумі 21920 (двадцять одна тисяча дев`ятсот двадцять) гривень 12 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Роздільненським РВ УМВС України в Одеській області 6 березня 1996 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплачений ПАТ «Укрсоцбанк» за розгляд заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/13322/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 2 174 176, 04 грн, який пред?явлено стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» до орану, який здійснює примусове виконання рішень.

Постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП № НОМЕР_5 від 28 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/13322/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 2 174 176, 04 грн.

Із відповідей Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14 березня 2023 року № 9078, від 20 березня 2023 року № 9882 вбачається, що на виконанні у Відділі перебував виконавчий лист № 755/13322/14-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва від 23 червня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів (АСВП НОМЕР_5).

21 грудня 2015 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 21 грудня 2015 року), оригінал виконавчого документа направлено до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місцем затримання належного боржнику транспортного засобу марки «Nissan Maxima», державний номерний знак НОМЕР_4 . Станом на час надання відповіді відповідно до АСВП у Відділі на виконанні відсутній вказаний виконавчий документ.

Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчого провадження Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві зареєстровано в системі АСВП виконавче провадження під номером НОМЕР_6 та винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», протокол № 4/2019 від 15 жовтня 2019 року затверджено Передавальний акт. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

01 грудня 2022 року АТ «Альфа Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом з державного реєстру банків від 02 грудня 2022 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Приміча Д. В., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судове рішення суде апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 42, частини першої статті 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Вказані норми не встановлюють імперативної вимоги щодо передання первісним кредитором новому кредитору оригіналів первинних документів як умови переходу права вимоги, отже, і наявності оригіналів цих документів у нового кредитора. Передання таких документів має на меті перевірку існування у первісного кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків.

Обставина непередання новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, створює певні ризики для нового кредитора, пов`язані з невиконанням боржником своїх зобов`язань на користь саме нового кредитора.

Однак відсутність передання новому кредитору таких документів не може вказувати на відсутність передання права вимоги взагалі.

Водночас вимога щодо надання боржнику доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні відповідно до статті 517 ЦК України не є тотожною до вимоги щодо надання до суду доказів відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до боржника для здійснення заміни кредитора у справі (процесуального правонаступництва). Зазначені вимоги випливають із різних правових підстав на не є взаємозалежними.

Отже, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції ґарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до § 51-53 рішення ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до положень пунктів 3, 4 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

Згідно із положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що до АТ «Сенс-Банк»» на підставі рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 перейшли всі права та обов`язки останнього, зокрема, й за вимогами до ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 755/13322/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Крім того, встановивши, що оригінал вказаного виконавчого листа було загублено під час пересилання його із Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси, апеляційний суд правильно видав його дублікат.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції помилково замінив сторону виконавчого провадження та видав дублікат виконавчого листа, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання вже сплив. Проте такі доводи є безпідставними, оскільки заміна сторони виконавчого провадження не змінює строк його пред`явлення до виконання. При цьому, питання поновлення строку виконавчого листа до виконання не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, тому Верховний Суд не вправі надавати оцінку такому поновленню строку.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність його судового рішення не впливають.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Приміч Денис Володимирович, залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2025 року в частині вирішення вимог Акціонерного товариства «Сенс-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк