№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1148/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Кравченко Ольги Петрівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Марфіної Н.В., повний текст якого складено 29 квітня 2025 року, у справі № 755/20866/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Зазначало, що ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснює надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 15 квітня 2015 року, а ОСОБА_2 - з 05 грудня 2019 року. Відповідачі з жовтня 2015 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, з жовтня 2015 року за послуги з постачання гарячої води, та з листопада 2021 року за абонентське обслуговування, що обумовило виникнення заборгованості. З урахуванням викладено, ТОВ «Євро-Реконструкція» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2015 року до 04 грудня 2019 рік у розмірі 17 343,67 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2 409,11 грн., та три проценти річних у розмірі 1 092,24 грн.; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, абонентської плати за період з 05 грудня 2019 року до 01 серпня 2024 рік в сумі 30 850,79 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 097,99 грн.. три проценти річних у розмірі 225,86 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року позов ТОВ «Євро-Реконструкція» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та постачання теплої води за період з 01 жовтня 2015 року до 04 грудня 2019 рік у розмірі 17 343,67 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2 409,11 грн., та три проценти річних у розмірі 1 092,24 грн., а всього 20 845,02 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення з 05 грудня 2019 року до 01 серпня 2024 рік в сумі 29 272,02 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 097,99 грн., три проценти річних у розмірі 225,86 грн. а всього 30 595,87 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 064,15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 873,68 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Кравченко О.П., яка діє в інтересах ТОВ «Євро-Реконструкція», подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ТОВ «Євро-Реконструкція» в повному обсязі. Посилаються на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. На думку представника ТОВ «Євро-Реконструкція», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення із відповідачів плати за абонентське обслуговування у розмірі 1 578,77 грн., пославшись ненадання ТОВ «Євро-Реконструкція» відповідного розрахунку. Зазначає, що такі вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Щорічне встановлення розміру плати за абонентське обслуговування ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснюється з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг» від 21 серпня 2019 року №808, та на підставі розрахунку витрат ТОВ «Євро-Реконструкція» і щорічно затверджується Наказом про встановлення плати за абонентське обслуговування споживачів за надані комунальні послуги. При цьому відповідачами не було наведено заперечень щодо розміру заявленої заборгованості. Окрім того, якщо для прийняття рішення у суду не вистачало додаткових документів, суд мав залишити позовну заяву без руху та зобов`язати позивача надати такі документи, а не ухвалювати незаконне рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Євро-реконструкція» з 01 липня 2014 року є постачальником теплової енергії та гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 15 квітня 2015 року, а ОСОБА_2 - з 05 грудня 2019 року.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свої зобов`язання щодо своєчасної оплати комунальних послуг належним чином не виконали, внаслідок чого у них утворилась заборгованість.

ТОВ «Євро-Реконструкція» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2015 року до 04 грудня 2019 рік у розмірі 17 343,67 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 409,11 грн., та трьох процентів річних у розмірі 1 092,24 грн.; стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, абонентської плати за період з 05 грудня 2019 року до 01 серпня 2024 рік в сумі 30 850,79 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 097,99 грн. і трьох процентів річних у розмірі 225,86 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову ТОВ «Євро-реконструкція» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та постачання теплої води за період з 01 жовтня 2015 року до 04 грудня 2019 рік у розмірі 17 343,67 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 2409,11 грн., та три проценти річних у розмірі 1 092,24 грн., а всього 20 845,02 грн.; та стягнув солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення з 05 грудня 2019 року до 01 серпня 2024 рік в сумі 29 272,02 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 097,99 грн., три проценти річних у розмірі 225,86 грн., а всього 30 595,87 грн.

В задоволенні вимог ТОВ «Євро-реконструкція» про стягнення плати за абонентське обслуговування у розмірі 1 578,77 грн. суд першої інстанції відмовив. Відмовляючи в задоволенні таких вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано жодного розрахунку на підтвердження нарахування вказаної плати.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

При цьому згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Євро-Реконструкція» є надавачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 15 квітня 2015 року, а ОСОБА_2 - з 05 грудня 2019 року.

На підтвердження заявлених вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» надало копію свого статуту, ліцензії на надання відповідних послуг, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва та розрахунки заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з урахуванням трьох процентів річних і інфляційної складової.

Разом з тим, до позовної заяви ТОВ «Євро-Реконструкція» не було надано будь-яких доказів та розрахунків заборгованості по платі за абонентське обслуговування у розмірі 1 578,77 грн., натомість, подало клопотання про розгляд справи без участі його представника за наявними матеріалами справи.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення вказаної заборгованості.

Самі по собі доводи представника ТОВ «Євро-Реконструкція» на те, що нарахування плати за абонентське обслуговування відповідає вимогам чинного законодавства, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для стягнення відповідної заборгованості.

До апеляційної скарги представник ТОВ «Євро-Реконструкція» додав копії наказів ТОВ «Євро-Реконструкція» про встановлення плати за абонентське обслуговування споживачів за надані комунальні послуги від 28 грудня 2021 року №217, від 27 грудня 2022 року №144, від 22 грудня 2023 року №230 з відповідними розрахунками витрат ТОВ «Євро-Реконструкція» для встановлення плати.

Проте, вказані докази не надавалися ТОВ «Євро-Реконструкція» до суду першої інстанції та не були предметом дослідження суду першої інстанції. Також, представником ТОВ «Євро-Реконструкція» не наведено поважних причин ненадання таких доказів разом із позовною заявою.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

А відтак, з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для прийняття вказаних доказів.

Колегія суддів не бере до уваги посилання представника ТОВ «Євро-Реконструкція» на те, що відповідачі не заперечували заявленої до стягнення розміру заборгованості, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не отримували копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження в справі, а отже, не мали реальної можливості навести свої заперечення.

Також, є безпідставними посилання представника ТОВ «Євро-Реконструкція» на те, що якщо для прийняття рішення про задоволення позову у повному обсязі у суду не вистачало додаткових документів, суд мав залишити позовну заяву без руху та зобов`язати позивача надати такі документи. Такі доводи не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, адже визначення та надання доказів на підтвердження заявлених вимог є виключною прерогативою позивача. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заочне рішення суду першої інстанції не оскаржили, а тому, у колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності рішення суду першої інстанції в частині стягнення з них заборгованості.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кравченко Ольги Петрівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді