Справа № 182/5001/24
Провадження № 2/0182/945/2026
05.01.2026 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
02.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Ейс») звернулось до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.03.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 367820239 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора V6CKG498.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 11 800,00 грн. на її банківську карту № НОМЕР_1 , що є доказом прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідач, в свою чергу умови договору не виконала.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №367820239 від 13.03.2020 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №85 від 23.06.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 26 012,89 грн. Таким чином, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 року - 31.12.2022 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним №367820239 від 13.03.2020 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 23.06.2020 року, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги №85.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. А отже, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 310389309 від 13.03.2020 року.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28 620,56 грн.
17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 367820239 від 13.03.2020 року.
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №17/07/24 від 17.07.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28 620,56 грн.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювали нарахувань за кредитним договором.
Позивач стверджує, що загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №367820239 від 13.03.2020 року становить - 28 620,56 грн., з яких: 11 799,32 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16 821,24 грн. грн. заборгованість за відсотками.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту та судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. та судового збору.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 року відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву (а.с.95-96).
Позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену в позові. Згідно тексту позовної заяви просять справу розглядати в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити рішення.
Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Як встановлено судом, 13.03.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №367820239 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписала кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора V6CKG498 (а.с.54-55).
Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів.
Пунктом 1.4 договору визначено, що Базова процентна ставка становить 1,70% від суми кредиту за кожний день користування.
На виконання умов договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало грошові кошти у розмірі 11 800,00 на банківську карту № НОМЕР_1 , що підтверджується заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 13.03.2020 року, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 06.06.2023 року та платіжним дорученням від 13.03.2020 року (а.с.62, 63,72).
Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується довідкою АТ «ПриватБанк № 07/2024 від 12.07.2024 року (а.с.73-74).
Додатковою угодою до Договору №367820239 від 13.03.2020 року, укладеною між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем, продовжено строк дії первісного договору на 5 днів, та починаючи з 12.04.2020 року процентну ставку, яку позичальник сплачує за користування кредитом, визначено в розмірі 1,64% в день від суми кредиту за Дисконтною процентною ставкою.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Отже, вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем договору від 13.03.2020 року.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №367820239 від 13.03.2020 року (а.с.76-79).
28.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому всі інші умови договору залишились без змін (а.с.82).
31.12.2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с.83).
Згідно п.2.1 укладеного договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Згідно п.п.1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року строк дії договору закінчується 31 грудня 2021 року.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №85 від 23.06.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 26 012,89 грн. (а.с.21-29).
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін (а.с.25-27,32,33).
А отже, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 310389309 від 13.03.2020 року.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28 620,56 грн. (а.с.34-35).
17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 367820239 від 13.03.2020 року (а.с.37-40).
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №17/07/24 від 17.07.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28 620,56 грн. (а.с.42-44).
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювали нарахувань за кредитним договором.
У відповідності до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Дослідивши надані письмові докази суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК «Ейс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 28 620,56 грн., з яких: 11 799,32 грн. - заборгованість по кредиту та 16 821,24 грн. - заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом, що вбачається з Реєстру боржників до Договору факторингу №17/07/24 від 17.07.2024 року (а.с.42-43).
Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 28 620,56 грн. ТОВ «ФК «Ейс» обчислило їх на день набуття ним права вимоги за договором позики (17 липня 2024 року).
Разом з тим, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором №367820239 від 13.03.2020 року в розмірі 26 012,89 грн., відповідно до Реєстру боржників №85 від 23.06.2020 року (а.с.21).
Саме цю суму ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а вони, в свою чергу, ТОВ «ФК «Ейс» на підставі згаданих вище Договорів факторингу.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Відтак, надані позивачем Витяг з реєстру боржників №9 від 30.05.2023 року та Витяг з реєстру боржників від 17.07.2024 року не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості у сумі 28 620,56 грн.
Таким чином, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги доведеність права вимоги до відповідача та недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню в сумі 26 012,89 грн.
Щодо судових витрат.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок ВП ВС викладений у постанові від 19 лютого 2020 року,справа № 755/9215/15-ц).
Тобто,вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність розміру витратна професійну правову допомогу,а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження,а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024, витрати на правничу допомогу позивача становлять 6 000,00 гривень: складення позовної заяви - 5 000,00 гривень; вивчення матеріалів справи - 500,00 гривень; надання усної консультації - 500,00 гривень.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням виконаної адвокатом роботи (позов поданий дистанційно через систему Електронний суд, представник позивача участі у судових засіданнях не приймав), застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд погоджується з заявленим позивачем розміром витрат на правничу допомогу - 6 000 грн.
Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
26 012,89 грн. х 100% / 28 620,56 грн. = 90,9% (відсоток задоволення позову).
У зв`язку із частковим задоволенням вимог позивача на 90,9 %, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають сплачені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 5 454,00 грн. (6000/100 х 90,9%).
Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 201,96 грн. (2 422,40 грн. / 100% х 90,9% = 2 201,96 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 514, 526, 530, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054, 1055-1056 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.
Суддя: О. В. Рунчева