Справа № 585/4283/25
Номер провадження 2/585/104/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Нечпая О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Волкової І.І.,

представника третьої особи Загамули В.І.,

секретаря судового засідання Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої до суду звертається як представник адвокат Нечпай Олександр Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні, -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2025 року представник позивача адвокат Нечпай О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.01.2023р. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 доводиться матір`ю ОСОБА_3 та доводиться бабою ОСОБА_4 , а остання є її онукою. Рішення виконкому Роменської міської ради Сумської області №138 від 16.08.2023р. було визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 за місцем проживання батька дитини, за адресою: АДРЕСА_1 . З часу визначення місця проживання відповідач не дає позивачу можливості бачитися з онукою та вчиняє інші дії, які перешкоджають приймати участь позивачу у вихованні останної. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати їй можливість бачитися з дитиною та брати участь у її вихованні, однак відповідач без пояснень та без будь-яких причин не дає змоги приймати участь у вихованні дитини. Позивач завжди брала активну участь у житті та вихованні онуки з моменту її народження - допомагала доньці у догляді за дитиною, матеріально підтримувала, забезпечувала належні умови для розвитку та спокійного дитинства. Розірвання шлюбу між батьками дитини не може бути підставою для розриву зв`язку між бабусею та онукою, оскільки такий зв`язок є природним і суспільно значущим. Обмеження у спілкуванні дитини з бабусею порушує не лише права позивача, а й права самої дитини на збереження сімейних стосунків. Такі дії відповідача можуть мати негативний вплив на психоемоційний стан дитини, призвести до ізоляції від родинного оточення та позбавити дитину почуття стабільності, любові й турботи з боку близьких людей.

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання.

23 грудня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову, посилаючись на те, що у період з 2021 року по 2025 рік мати їх доньки - ОСОБА_3 неодноразово зверталась до Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області з приводу неправомірної поведінки у побуті своєї матері - бабусі їх малолітньої доньки, відносно якої вона заявила позов про усунення перешкод у спілкуванні з онукою шляхом встановлення порядку участі у її вихованні. Він вважаю, що неправомірна поведінка у побуті позивача по справі повинна бути врахована при ухваленні рішення суду, особисте спілкування позивача з онукою буде перешкоджати нормальному розвитку доньки, а надана позивачу характеристика відділом освіти Роменської міської ради Сумської області підтверджує лише ставлення останньої до роботи та не підтверджує поведінки в побуті, в зв`язку з цим він категорично заперечує проти задоволення позовної заяви та вимог щодо спілкування з донькою.

Ухвалою суду від 09 січня 2026 року по справі закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

25 лютого 2026 року до суду на виконання ухвали від 02.02.2026 надійшов висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору про визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, як орган опіки та піклування, в судовому засіданні вказав на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача з огляду на висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору про визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи та перевіривши викладені обставини наявними доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої вказано: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 .

03 серпня 2021 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який було розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.01.2023 р.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 03.10.2025р. та №3 від 04.10.2025.

Рішення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області №138 від 16.08.2023р. було визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька дитини ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Наявність конфлікту між сторонами підтверджується листом Служби у справах дітей РМР від 20.10.2025 №445 «Про розгляд звернення визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з онукою», постановою про закриття кримінального провадження від 19.09.2024р., листом Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 02.07.2024 №16145, листом Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 06.09.2023 №20442, зверненням ОСОБА_1 до Роменської окружної прокуратури від 14.06.2024 р.

Відповідно до висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про встановлення порядку участі ОСОБА_1 щодо у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 та її вихованні № 02.1-25/739 від 25.02.2026, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини, керуючись частинами 4, 5 статті 19, статтею 257 Сімейного кодексу України, пунктом 74 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради рекомендує встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : побачення щороку не менше трьох годин в день у день народження 03 червня з можливістю привітати онуку; встановити систематичні побачення щотижня по суботах з 12:00 до 18:00 за попередньою домовленістю з правом відвідування дитячих розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків без присутності батька; надати можливість відвідувати онуку у закладі дошкільної освіти та інших закладах освіти у вільний від занять час; надати можливість побачень у період канікул, святкових та вихідних днів з можливістю ночівлі; надати можливість безперешкодного спілкування з дитиною у вільний від навчання час.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десятастатті 7 СК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип врахування найкращих інтересів дитини викладено у п. 8 ст. 7 СК України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

Главою 21 СК України визначено особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною 1 статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. (частина друга статті 159 СК України).

Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.

Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда стосовно до своїх онуків в першу чергу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ними. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ баби, діда до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини.

Європейський суду з прав людини зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року).

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по - перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

За відсутності виключних обставин, які б могли свідчити про те, що особисте спілкування батька і баби дитини між собою суперечить інтересам дитини, встановлення такого обмеження є порушенням не лише прав батька і баби, а і самої дитини. Вказане підтверджується також рішеннями Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Гокканнен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року, «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року).

З огляду на зазначене та з досліджених судом доказів, не встановлено виключних обставин, які б свідчили про те, що позивач не повинна спілкуватись зі своєю онукою ОСОБА_4 , а так само, не встановлено, що таке спілкування зашкодить інтересам дитини. Не свідчить про такі обставини і висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про встановлення порядку участі ОСОБА_1 щодо у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_4 та її вихованні № 02.1-25/739 від 25.02.2026.

Керуючись зазначеними нормами права, а також взявши до уваги той факт, що діти є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на їх долю припадає найбільше страждань та втрат, суд приходить до висновку, що судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дітей, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дітей, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист саме найкращих інтересів дитини.

Крім того, суд зауважує, що саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своїх дітей, що означає лінію батьківського виховання головною; обов`язок щодо виховання та утримання дітей лежить виключно на батьках дитини, саме їм належить право визначати, хто може, а хто не може брати участь у вихованні їх дітей. Що ж до спілкування, право визначити коло тих осіб, з якими спілкуються діти, також певною мірою належить виключно батькам, а з досягнення дитиною повноліття, таке коло може розширюватися чи звужуватися за бажанням та ініціативою самої дитини, та за згодою батьків. З огляду на це дід, баба, інші особи мають враховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватися або хоча б не суперечити тому вихованню, яке дитини надають батьки. Разом з цим, баба, у відповідності до ст. 257 СК України, має право спілкуватися зі своєю онукою, брати участь у її вихованні, а батько, з яким проживає дитина, не має перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онуки.

Поряд з цим, суд вважає, що доводи та порядок зустрічі позивача ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_4 , які остання просять встановити у поданому позові, а саме: надати можливість побачень у період канікул, святкових та вихідних днів з можливістю ночівлі; надати можливість безперешкодного спілкування з дитиною у вільний від навчання час, суперечить інтересам дитини, виходячи з її віку, психічного та фізичного розвитку.

Так, з наданих в судовому засіданні пояснень та доданих до матеріалів справи доказів, встановлено наявність конфліктів між позивачем ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_3 за адресою проживання позивача, про що свідчить виклики на спеціальну службу «102» та притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зазначає, що за згодою батька та за бажанням дитини таке спілкування можливе в громадських місцях та розважальних центрах. Основне, щоб місце, час такого спілкування було погоджено з батьком, який несе основну відповідальність за безпеку життя своєї дитини.

Враховуючи зазначене, наведені способи участі позивача у спілкуванні та вихованні онуки, на думку суду, є обтяжливими для дитини, ґрунтуються на переважанні власних інтересів баби над інтересами дитини. Крім того, діти в такому віці мають налагоджений щоденний режим і його дотримання має значення для їх розвитку та емоційного стану. Також суд враховує, що відповідач також має право проводити особистий час з дитиною та влаштовувати своє життя.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч. 2ст. 159 СК України).

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6ст. 19 СК України).

При цьому, суд зауважує, що відповідно до правових висновків Верховного Суду (постанова від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15-ц) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом індивідуальної дії, - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права та обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

При визначенні способу участі баби у вихованні онуки з метою забезпечення психоемоційного стану дитини, відповідно до вимог і норм СК України, суд враховує вік дитини, стан його здоров`я, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини, його особисту прихильність, а також законодавчо закріпленні права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

При цьому, суд також враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні онуки, що не суперечить її інтересам та з урахуванням її бажання.

Крім того, суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони, перш за все, в інтересах самої дитини, повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та її виховання.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач має право на спілкування з онукою ОСОБА_4 , враховуючи також особливості її віку, розвитку, виховання, необхідність дотримання розпорядку дня, харчування та відпочинку, емоційну прихильність дитини до батька, тобто відповідача, а також виходячи із найкращих інтересів дитини, суд вважає за доцільне визначити наступний порядок участі баби у спілкуванні з онукою, а саме: встановити ОСОБА_1 побачення щороку не менше трьох годин в день у день народження ІНФОРМАЦІЯ_3 з можливістю привітати онучку ОСОБА_4 ; встановити систематичні побачення ОСОБА_1 з ОСОБА_4 щотижня по суботам з 12:00 години до 18:00 години, за попередньою домовленістю, з правом відвідування дитячих розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків без присутності батька; надати можливість ОСОБА_1 відвідувати онучку ОСОБА_4 у закладі дошкільної освіти та в інших закладах освіти у вільний від занять час.

Відмовляючи позивачу в задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та виховання онуки, суд вважає, що встановлення таких способів участі у спілкуванні з онукою, з огляду на її вік, характер відносин між сторонами, детальний режим дня та відпочинку дитини, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітньої дитини та порушить збалансованість участі батьків у її вихованні.

З огляду на зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі баби у вихованні онуки та спілкування з нею у повній мірі відповідає інтересам як баби, так і онуки, а також є достатнім для забезпечення участі баби у процесі виховання онуки.

Крім того, позивачем заявлена вимога про усунення їй перешкод у спілкуванні з онукою, яка задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, що сторони у добровільному порядку не змогли узгодити порядок спілкування баби з онукою, що не доводить факту створення саме відповідачем перешкод для такого спілкування.

Верховний Суд у постанові від 25.03.2024 справа № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23) дійшов висновку про те, що відмова у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (у випадку не встановлення таких перешкод) не є підставою для відмови судом у визначенні способів і порядку участі баби та діда у вихованні дитини. Інше призводило б до формальних перешкод у реалізації дідом і бабою прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України, а також могло б призвести до порушення гарантій, передбачених статтею 8 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі баби у вихованні онуки, з урахуванням особистих відносин, вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам.

Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні в інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем.

Розподіляючи між сторонами судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спосіб спілкування та здійснення участі у вихованні з малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити наступний графік зустрічей та спілкування, а саме:

- встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , побачення щороку не менше трьох годин в день у день народження ІНФОРМАЦІЯ_3 з можливістю привітати онучку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити систематичні побачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня по суботам з 12:00 години до 18:00 години, за попередньою домовленістю, з правом відвідування дитячих розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків без присутності батька;

- надати можливість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідувати онучку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у закладі дошкільної освіти та в інших закладах освіти у вільний від занять час.

У іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000, 00 грн.

У іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитись у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області з 11 березня 2026 року або за відповідним номером справи у ЄДРСР чи в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ