Провадження №22-ц/812/617/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Миколаїв

Справа № 478/1482/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Чистою В.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Володимирівської сільської ради Баштанського району

Миколаївської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 та приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж Марина Василівна,

про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_3 ,

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Сябренко І.П., 23 грудня 2025 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 30 грудня 2025 року,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,83 га, з кадастровим номером: :03:000:0049, розташована в межах території Скобелевської сільської ради, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,8283 га, з кадастровим номером: :03:000:0067, розташована в межах території Скобелевської сільської ради.

ОСОБА_1 вказував, що він є двоюрідним братом ОСОБА_4 та єдиним спадкоємцем за законом останнього. 19 серпня 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте приватним нотаріусом 21 серпня 2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_4 .

Посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення ним права на спадщину після смерті ОСОБА_4 , уточнюючи позовні вимоги, позивач просив встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_4 на рівні двоюрідних братів; визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,83 га, яка розташована в межах Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області), кадастровий номер: :03:000:0049, яка належить померлому ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миолаївської області Корж М.В. від 29 березня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №252; визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,8283 га, яка розташована в межах території Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області), кадастровий номер: :03:000:0067, яка належить померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК №042040, виданого 23 березня 2001 року.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено доньку померлого ОСОБА_2 .

Володимирівською сільською радою подано відзив на позов, в якому відповідач просив задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 частково. Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на рівні двоюрідних братів, та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Щодо стягнення з Володимирівської сільської ради понесених позивачем ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 20000 грн просила відмовити.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які містяться у матеріалах справи, не доводять наявність родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав правової оцінки тим обставинам, що позивач здійснив поховання спадкодавця за власний рахунок, доглядав за спадкодавцем за його життя, подав заяву про прийняття спадщину, у визначений законодавством строк. Факт втрати донькою спадкодавця ОСОБА_2 права на спадкування встановлений судовими рішеннями.

Крім того, неможливість отримання відповідних документів, а саме: актових записів про народження ОСОБА_5 (батька спадкодавця) не може бути підставою для відмови у захисті права, якщо факт підтверджується іншими доказами.

На підтвердження родинних стосунків апелянтом надано копії витягів з погосподарських книг Скоблевської сільської Ради та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя ( ОСОБА_6 ).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання позивач, представник відповідача та треті особи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 100).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - ОСОБА_3 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

Пунктом 1 частини першої вказаної статті передбачено, що суд розглядає справу про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Iз системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України вбачається, що встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення, і коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Скобелеве Казанківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 01 квітня 1974 року Скобелевською сільською радою Казанківського району Миколаївської області зроблено запис за №4, його батьками є: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01 квітня 1974 року (копія) (а.с.20, 93 т.1).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 49 років, про що 14 серпня 2023 року складено відповідний актовий запис №342, місце смерті смт. Казанка Баштанський район Миколаївська область, місце державної реєстрації Новобузький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (копія) (а.с.14, 87 т.1).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,83 га, кадастровий номер :03:000:0049, яка розташована в межах території Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевська сільська рада Казанківського району Миколаївської області) Баштанського району Миколаївської області, що належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Корж М.В. від 29 березня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №252 (копія) (а.с.22т.1); земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,8283 га, кадастровий номер :03:000:0067, яка розташована в межах території Володимирівської сільської ради (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування Скобелевська сільська рада Казанківського району Миколаївської області) Баштанського району Миколаївської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №042040 від 23 березня 2001 року, що підтверджується рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року у справі №478/2467/16-ц (копія) (а.с.33-35т.1), та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 398764034 від 10 жовтня 2024 року (а.с.28-29 т.1).

Спадкодавець ОСОБА_4 за життя заповіту не склав, та на момент смерті у шлюбі не перебував.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 була заведена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. за №156/2023 (номер за Спадковим реєстром 71101961) за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 від 16 серпня 2023 року, яка в подальшому була передана за місцем відкриття спадщини та 13 травня 2024 року прийнята до провадження приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В., зареєстрована в спадковому реєстрі за №71101961, номер у нотаріуса №33/2024 (копія) (а.с.83-127 т.1).

19 серпня 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_8 , звернувся до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.112 т.1).

Постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. від 21 серпня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлим (копія) (а.с.25, 121 т.1).

02 жовтня 2024 року ОСОБА_2 , яка є донькою спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження (копія) серії НОМЕР_3 (а.с.126), звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.122 т.1).

Постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. від 02 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (копія) (а.с.127 т.1).

Рішенням Казанківського районного суду від 04 лютого 2025 року, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року залишено без змін, в задоволені позовної заяви адвоката Бусахіна О.С., поданої в інтересах ОСОБА_2 до Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовлено. Рішення набрало законної сили 23 квітня 2025 року (копії) (а.с.190-197 т.1).

Постановою Верховного Суду від 17 вересня 2025 року рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які містяться у матеріалах справи, не доводять наявність родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Аналізуючи відомості про родинні відносини ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4 , колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 03 травня 1971 року Христофорівською селищною радою Криворізького району Дніпропетровської області зроблено запис за №6, його батьками є: батько ОСОБА_9 та мати ОСОБА_10 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 23 січня 1989 року (копія) (а.с.18, 97 т.1).

ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Скобелеве Казанківського району Миколаївської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20 вересня 1945 року Скобелевською сільською радою Казанківського району Миколаївської області зроблено відповідний запис за №13, його батьками є: батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_11 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 20 листопада 1969 року (копія) (а.с.19, 95 т.1), та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 05 серпня 2024 року (а.с.96 т.1).

Батько спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_8 , та батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є рідними братами та мають походження від одних батьків, відповідно наступне споріднення позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4 , а саме те, що вони є двоюрідними братами підтверджується витягами з погосподарських книг Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за різні роки ( 1983-1985, 1986-1990, 1977-1979, 1980-1982). З інформації, яка міститься в погосподарських книгах вбачається, що ОСОБА_11 є головою сім`ї, а ОСОБА_5 та ОСОБА_9 є її синами. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя вбачається, ОСОБА_11 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_6 .

Отже, враховуючи актові записи про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , їх батьків, баби та діда ОСОБА_1 , витяги з погосподарських книг Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за різні роки, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , слід дійти висновку про те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є двоюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення факту родинних відносин, про який просить позивач, має юридичне значення, оскільки він як двоюрідний брат померлого є його спадкоємцем за законом, та встановити цей факт в іншому передбаченому законом порядку він не має можливості.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо встановлення факту родинних зв`язків позивача зі спадкодавцем та вважав що ці вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування колегія суддів виходить з наступного.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 .. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відмова нотаріуса видати свідоцтво на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , пов`язана лише з недоведеністю спадкоємцем родинних відносин зі спадкодавцем.

Оскільки право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а таких обставин судом не встановлено, навпаки Володимирівська сільська рада Баштанського району Миколаївської області не заперечувала проти задоволення позову, то відсутні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Встановлення факту родинних відносин за рішенням суду, стане підставою для оформлення прав на спадщину нотаріусом а не за судовим рішенням.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме встановлення факту родинних відносин, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України, з Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 2664 грн. 64 коп. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Стягнути з Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 2664 грн. 64 коп. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський

Повний текст постанови складено 17 березня 2026 року.