Номер провадження 2/754/962/26
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

секретаря судового засідання Рябенка В.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з вимогою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 24 057,55 грн. та, відповідно, 10 000 грн.

Вимоги обґрунтовуються тим, що 02 липня 2025 року о 9.00 сталася ДТП за адресою: м. Київ, на виїзді з Великої кільцевої дороги на проспект Берестейський (біля сквера ім. В. Стуса) за участю автомобіля Wolkswagen Passat (держ.номер НОМЕР_1 ), належному ОСОБА_3 , за кермом якого була ОСОБА_2 , та автомобілем Hyundai Accent (держ. номер НОМЕР_2 ) під керуванням позивача. В салоні автомобіля Hyundai Accent знаходилась сім`я: позивач, дружина - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5 . Під час виїзду з Великої кільцевої дороги на пр-т Берестейський автомобіль Hyundai Accent отримав потужний удар у задню частину автомобіля від автомобіля Wolkswagen Passat, за кермом якого була ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль Hyundai Accent отримав значні механічні пошкодження з матеріальними збитками. По прибуттю Національної поліції України було складено Європротокол №D47626E545E8 про настання страхового випадку, повідомлено страхові компанії власників транспортних засобів, а саме ПрАТ «СК «ВУСО» (власника автомобіля - Wolkswagen Passat), Євроінс Україна (власника автомобіля Hyundai Accent). Після складання Європротоколу з донькою ОСОБА_6 відвідали МЦ «Добробут» у лікаря невролога щодо отриманих травм доньки. Рахунок про надання медичних послуг був оплачений ОСОБА_2 08 липня 2025 року звернувся до Автоцентру HYUNDAI «Едем-Авто» для проведення експертизи автомобіля щодо визначення внутрішніх та зовнішніх пошкоджень в присутності представника страхової компанії ПрАТ «СК «ВУСО» та визначення вартості робіт та матеріалів для ремонту мого автомобіля Hyundai Accent. 14 липня 2025 року за результатами розгляду звернення до ПрАТ «СК «ВУСО» було ухвалено рішення про виплату страхового відшкодування на ремонт мого автомобіля Hyundai Accent в розмірі 48 111,96 грн. Водночас вказана сума не покривала витрати на відновлення автомобіля, навіть з вирахуванням амортизаційного зносу запчастин 70 % та була необґрунтовано заниженою. 14 липня 2025 року звернувся до компанії ТОВ «Клевер Експерт» для проведення незалежної оцінки, а 24 липня 2025 року отримав звіт щодо вартості відновлювального ремонту мого автомобіля компанією ТОВ «Клевер Експерт». Відповідно до отриманих документів незалежної оцінки матеріального збитку сума витрат на відновлення автомобіля становить 97 714,70 без ПДВ. 28 липня 2025 року звернувся з претензію до ПрАТ «СК «ВУСО» щодо заниженої суми страхового відшкодування за договором страхування на підставі отриманого звіту щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля компанією ТОВ «Клевер Експерт». 01 серпня 2025 року ПрАТ «СК «ВУСО» задоволено претензію та здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 97 714,70 грн. Додатково звернувся з офіційним запитом до ПрАТ «СК «ВУСО» щодо отримання розрахунку виплати страхового відшкодування на ремонт мого автомобіля Hyundai Accent в розмірі 48 111,96 грн. Враховуючи те, що автомобілю Hyundai Accent більше 12 років, при розрахунку суми відшкодування застосовується амортизаційний знос на запчастини у розмірі 70%, тому ПрАТ «СК «ВУСО» змогло покрити лише 30 % на запчастини, що унеможливлює здійснити повністю ремонт автомобіля Hyundai Accent. Тому даної виплаченої суми страхового відшкодування не вистачає для ремонту автомобіля Hyundai Accent. У зв`язку з вищезазначеним, можна говорити про таке поняття як «тотал», коли автомобіль отримує такі пошкодження, що вартість ремонту перевищує вартість самого автомобіля без ушкоджень і ремонт стає не доцільним. Враховуючи ці факти, було прийнято рішення продати автомобіль Hyundai Accent. Відповідно до звіту, наданого компанією ТОВ «Клевер Експерт», вартість цілого автомобіля Hyundai Accent (без ушкоджень) складає - 226 772,25 грн., що є меншою за ціну ремонту автомобіля Hyundai Accent після ДТП, яка складає - 254 683,70 грн. 15 серпня 2025 року було продано автомобіль Hyundai Accent за суму 105 000,00 грн. Враховуючи всі факти, позивач надає розрахунок суми відшкодування нанесених матеріальних збитків: вартість всього автомобіля за висновками незалежної експертизи ТОВ «Клевер Експерт» - 226 772,25 грн; відшкодування від ПрАТ «СК «ВУСО» - 97 714,70 грн.; вартість продажу автомобіля - 105 000,00 грн.; різниця непокритих збитків - 24 057,55 грн. Оскільки водій автомобіля Wolkswagen Passat - ОСОБА_2 повністю визнала свою вину щодо пошкодження автомобіля Hyundai Accent, а страхові відшкодування не в повній мірі покривають майбутні понесені витрати на завдані збитки, вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та отриманими коштами від продажу автомобіля у розмірі 24 057,55 грн. Зазначає, що протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля родині довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Основне моє робоче місце знаходиться за містом і вимушений був їздити на роботу маршрутним таксі, що призвело до незручностей та постійних нервів, щодо вчасного приїзду на роботу, оскільки набагато збільшився час перебування в дорозі. Замість відпочинку у вільний від роботи час, займався постійними пошуками компаній, які б могли б відремонтувати автомобіль на отримані кошти від ПрАТ «СК «ВУСО», що призводило до постійних стресів та нервів та значних витрат на проїзд. Враховуючи вищезазначене, розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести родині. Розмір завданої моральної шкоди мені та моїй родині оцінює в 10 000 грн. Ціна враховує в себе все, що довелося перенести йому та родині, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, лікування після отриманих травм, а також моральної шкоди, пов`язаних з ДТП.

Відповідач скористалася правом подачі відзиву, у відповідності до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки недоведена реальна шкода, при цьому позивачем порушено встановлений порядок відшкодування шкоди. Позивач не довів, що проведення ремонту автомобіля (відповідно до наданого самим позивачем звіту вартість ремонту не перевищує вартість ТЗ до ДТП, тобто є економічно обґрунтованим), розміру фактично понесених ним витрат на відновлення автомобіля (копія рахунку фактури від 08.07.2025 не являється неналежним доказом ремонту ТЗ та його оплати, будь-яких інших доказів не додано, так само і не надано суду доказів вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП, що, за відсутності відповідної судової експертизи унеможливило визначення різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП для встановлення дійсного розміру шкоди відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та, відповідно, відшкодування заподіяної йому шкоди. Відповідно, розмір моральної шкоди суд визначаєзалежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. За власним бажанням було здійснено продаж автомобіля як такого, що не є фізично знищеним, і завдяки зазначеному відчуженню автомобіля,замість того, щоб передати його відповідачу, позивач отримав грошові кошти в сумі 105 000 грн. Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для позивача щодо відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримує у повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому.

Відповідач та її представник заперечувала щодо задоволення позову з викладених підстав у відзиві.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступні правовідносини.

02 липня 2025 року о 09:00 год. на виїзді з Великої кільцевої дороги на проспект Берестейській м. Києві відбулась ДТП за участю автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

За фактом даного ДТП його учасниками було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), у якому ОСОБА_2 визнала вину у вказаному ДТП.

На момент ДТП транспортний засіб Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_4 був забезпечений договором (полісом), виданим ПрАТ «СК «ВУСО».

08 липня 2025 року позивач звернувся до Автоцентру HYNDAI «Едем-Авто» для проведення експертизи автомобіля на визначення внутрішніх та зовнішніх пошкоджень та визначення вартості робіт та матеріалів для ремонту його автомобіля. Цього ж дня від ФОП ОСОБА_7 отримав рахунок від 08.07.2025 на кузовні роботи, в якому зазначено вартість за послуги у сумі 112 478,30 грн., за складові частини у сумі 142 205,40 грн., всього за рахунком - 254 683,70 грн.

14 липня 2025 року ПрАТ «СК «ВУСО» було ухвалено рішення про виплату позивачу страхових виплат на суму 48 111,96 грн.

Того ж дня, 14 липня 2025 року позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт» для отримання звіту про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартості відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля та його ринкової вартості.

Проведення вказаного дослідження доручено ОСОБА_8 , який має кваліфікацію оцінювання напрямку оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і спеціалізацію «Оцінка колісних транспортних засобів».

24 липня 2025 року за результатами вказаного дослідження ОСОБА_8 складено зазначений звіт щодо автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у висновках якого зазначено наступне: вартість матеріального збитку, завданого власнику, становить 106 669,64 грн.; вартість матеріального збитку без урахування ПДВ завданого власнику становить 97 714,70 грн.; вартість відновлюваного ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 155 938,44 грн.; ринкова вартість автомобіля до моменту пошкодження становить 226 772,15 грн.

Тобто, позивач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Клевер Експерт» і отримав звіт про оцінку матеріального збитку, вартості відновлюваного ремонту та ринкової вартості автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому ОСОБА_8 зазначив що вартість відновлюваного ремонту автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 становить - 155 938,44 грн., що є значно нижчою ринкової вартості автомобіля, а ринкова вартість автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , до моменту пошкодження становить - 226 772,15 грн.

Викладене свідчить, що твердження позивача про те, що вартість відновлюваного ремонту згідно рахунку ФОП ОСОБА_7 на кузовні роботи, в якому зазначено вартість за послуги у сумі 112 478,30 грн., за складові частини у сумі 142 205,40 грн, а всього за рахунком складає - 254 683,70 грн. є хибними, оскільки оцінювачем ОСОБА_8 у звіті зазначено, що вартість відновлюваного ремонту становить - 155 938,44 грн ., що є вдвічі меншою за ринкову вартість самого автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , до моменту пошкодження - 226 772,15 грн.

28 липня 2025 року позивачем до ПрАТ «СК «ВУСО» були подані документи для отримання виплат у зв`язку із страховим випадком.

01 серпня 2025 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснив виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 97 714,70 грн., тобто повну вартість матеріального збитку за пошкоджене авто без урахування ПДВ, згідно звіту про оцінку матеріального збитку від 24 липня 2025 року, замовленого самим позивачем.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як констатовано ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тягар доказування покладається виключно на особу, яка посилається на ту чи іншу обставину.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Відповідно до статті 30 Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону № 1961-IV.

Таким чином, виходячи з положень пункту 30.1 статті 30 Закону № 1961-IV, автомобіль Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не є технічно знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу значно менша його ринкову вартість, про що зазначено у вищевказаному звіті.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі ст. 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Отже, положеннями Закону № 1961 передбачено два види доказів для встановлення розміру матеріального збитку Звіт про оцінку, виконаний оцінювачем, та Висновок про оцінку, виконаний експертом.

Обґрунтовуючи розмір позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків, позивач посилався на Звіт про оцінку матеріального збитку від 24.07.2025, складений за замовленням позивача. Натомість даний звіт не містить застережень про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Огляд автомобіля позивача здійснювався оцінювачем 14.07.2025 лише за участю позивача. Будь-які відомості про те, що відповідача було повідомлено про час і місце огляду оцінювачем відповідного автомобіля до суду не надані.

За таких обставин, враховуючи засади змагальності цивільного судочинства, позивачем всупереч вимог ст.ст. 12, 80 ЦПК України не надано суду доказів, які з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємозв`язку у їх сукупності, надали б суду можливість об`єктивно визначити дійсний розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля.

Будь-яких інших доказів, які б відповідали критеріям достатності та належності, які б підтвердили помилкове твердження позивача про те, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 вища за його ринкову вартість до ДТП, крім рахунку від 08.07.2025 на кузовні роботи до суду з боку позивача не подано, що є його процесуальним обов`язком.

Також рахунок-фактура від 08.07.2025 на кузовні роботи виписаний ФОП ОСОБА_7 не може бути прийнятий як належний доказ згідно з вимогами ст. 30 Закону України № 1961-IV, який би обґрунтував, що ремонт вважається економічно необґрунтованим, оскільки підставою для визначення розміру страхового відшкодування є аварійний сертифікат (рапорт), звіт (акт)чи висновок про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Рахунок-фактура є лише первинним бухгалтерським документом і не є тотожним висновку про оцінку чи звіту (акту) оцінки, виконаним суб`єктом оціночної діяльності, який є єдиною належною підставою для визначення розміру збитку відповідно до вказаної норми закону. Будь-яких фінансових документів щодо оплати фактично виконаних робіт матеріали справи також не містять.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 125/1216/20 від 14 червня 2023 року.

Згідно з вказаною нормою, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП, такий ремонт вважається економічно необґрунтованим, а транспортний засіб - фізично знищеним.

У такому разі власник транспортного засобу, який згоден з таким визнанням, зобов`язаний передати залишки транспортного засобу особі, яка відповідає за завдану шкоду, і лише за умови такої передачі набуває право отримати відшкодування у розмірі, що відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Позивач не запропонував відповідачу передати залишки пошкодженого автомобіля, а самостійно та в односторонньому порядку відчужив його шляхом продажу. Цими діями позивач не лише унеможливив для відповідача оцінити реальний стан залишків та їх вартість, але й свідомо позбавив себе права вимагати відшкодування шкоди за принципом повної вартості автомобіля до ДТП.

Разом з тим, даних щодо залишкової вартості пошкодженого автомобіля після ДТП Звіт про оцінку матеріального збитку від 24.07.2025 не містить. В той же час, Звіт про оцінку матеріального збитку від 24.07.2025 не містить прив`язки до події ДТП, що сталась на виїзді з Великої кільцевої дороги на проспект Берестейській м. Києві за участю автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_4 (водій ОСОБА_2 )

Однак такі документи не свідчать про визначення розміру шкоди в порядку, встановленому законом, адже даний звіт встановлює лише вартість матеріального збитку і жодним чином не підтверджує того факту, що розмір шкоди, що зазначений у звіті було спричинено саме в результаті ДТП, що сталась на проспекті Берестейському м. Києві, за участі водія ОСОБА_2 .

Аналогічне твердження відноситься і до рахунку-фактури. Питання, що стосуються причин та підстав завдання таких матеріальних збитків ані експертом, ні особами, які складали звіт чи рахунок-фактуру не досліджувалось.

Виходячи з наведеного, позивачем не доведено належним чином розмір матеріального збитку, тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При відшкодуванні моральної шкоди враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вказана правова позиція відображена в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.10.2019 по справі №757/53996/17 (провадження №61 6127св19).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, оцінений позивачем в 10 000, 00 грн. не відповідає цим засадам та характеру і обсягу страждань.

В позові не зазначено доказів того, з яких суджень виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди та доказів, якими підтверджується зазначена в позові моральна шкода.

Відповідачем ОСОБА_2 повністю сплачений рахунок на надання медичних послуг у МЦ «Добробут» до якої звертався відповідач разом зі своєю донькою, про що зазначається самим позивачем у позовній заяві, а тому посилання позивача на стягнення з ОСОБА_2 додаткових грошових коштів в рахунок моральної шкоди є необґрунтованим.

Практика Верховного Суду, яка зазначає, що сам факт пошкодження майна не є автоматичною підставою для стягнення моральної шкоди. Необхідні докази глибоких, тривалих страждань, що виходять за межі звичайного засмучення.

Крім того, ОСОБА_1 відшкодована повністю сума страхового відшкодування у розмірі 97 714,70 грн., згідно звіту про оцінку матеріального збитку від 24 липня 2025 року, замовленого самим позивачем.

Факт оплати медичних послуг самим відповідачем ОСОБА_2 свідчить про її добросовісність та вжиття заходів для відшкодування завданих незручностей.

Крім того, отримання страхового відшкодування в повному обсязі (згідно з власним звітом позивача) значною мірою відшкодовує його майнові втрати, а отже підстави для стягнення додаткової значної суми моральної шкоди відсутні.

Суд звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_1 всупереч вимогам визначених в ст. 30 Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та висновків, викладених в позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20, не було передано залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, а за власним бажанням самого позивача було здійснено продаж даного автомобіля, який відбувся на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, як такого, що не є фізично знищеним і завдяки зазначеному відчуженню автомобіля, замість того щоб передати його відповідачу ОСОБА_2 - позивач отримав грошові кошти у сумі 105 000 грн.

З огляду на викладене, належними та допустимими доказами позивач ОСОБА_1 не довів що проведення ремонту автомобіля (відповідно до наданого самим позивачем звіту вартість ремонту не перевищує вартість ТЗ до ДТП, тобто є економічно обґрунтованим), розміру фактично понесених ним витрат на відновлення автомобіля (копія рахунку фактури від 08.07.2025 не являється неналежним доказом ремонту ТЗ та його оплати, будь-яких інших доказів не додано, так само і не надано суду доказів вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП, що за відсутності відповідної судової експертизи унеможливило визначення різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП для встановлення дійсного розміру шкоди відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та, відповідно, відшкодування заподіяної йому шкоди.

Зазначене, з огляду на підстави заявлених вимог (проведення ремонту, який є економічно необґрунтованим; непередання залишків транспортного засобу) свідчить про неможливість встановлення та перевірки обґрунтованості заявленого до стягнення розміру майнової шкоди, який розраховано позивачем у позовній заяві, а отже розмір заявленої шкоди є необґрунтованим та недоведеним.

При цьому задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП, не можна визнати обґрунтованим.

Верховний Суд у подібних правовідносинах також враховує принцип добросовісності, який полягає у певному стандарті поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки. (див. постанови від 06 грудня 2021 року у справі №757/22936/19-ц, від 20 жовтня 2021 року у справі № 205/1314/16-ц).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у заявленому розмірі із зазначених позивачем підстав, виходячи із повної вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасний продаж цього автомобіля за власним бажанням позивача, яке відбулось на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, як такого, що не є фізично знищеним, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку про недоведеність вимог позивача, тому відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1187-1188 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення складено 05.03.2026.

Суддя О.Б. Саламон