КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1412/20
Провадження № 2-з/488/5/26
УХВАЛА

Іменем України

18.03.2026 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши матеріали заяви першого заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває справа за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним запису про право власності та повернення земельної ділянки.

16.03.2026 року перший заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва -Савицька М.В. через підсистему «Електронний суд» надала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом :

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомості житлового будинку та споруд по АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь-які дії щодо відчуження та передачі житлового будинку та споруд по АДРЕСА_1 третім особам;

- заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (адреса: вул. Адміральська, б. 20, м. Миколаїв, 54001, ) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Питання щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову просила вирішити після розгляду спору по суті.

В обґрунтування заяви зазначила наступне.

Так, відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 04.07.2019 №17-2551 земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0006 згідно з Генеральним планом розвитку міста Миколаєва 1986 року належала до території зелених насаджень загального користування.

Згідно з Правилами використання та забудови території міста Миколаєва, затвердженими рішенням Миколаївської міської ради № 15/41 від 17.10.2003, на момент виникнення спірних правовідносин вказана земельна ділянка належала до ландшафтно-рекреаційної зони загальноміського значення, індивідуальних житлових будинків в межах якої не передбачено.

Більш того, на теперішній час спірна земельна ділянка, згідно з Генеральним планом території м. Миколаєва, затвердженим рішенням міської ради від 18.06.2009 №35/18 належить до території зелених насаджень загального користування парку «Дружба».

Розміщення будинків, споруд та комунікацій на землях зелених зон міста (якщо об`єкти, які проектуються, не призначені для відпочинку спорту або обслуговування приміського лісового господарства), відповідно до підпункту «б» пункту 10.4 розділу 10 ДБН 360-92**, забороняється.

Крім того, при прийнятті оскаржуваних пунктів рішення міською радою безпідставно не враховано місце розташування спірної земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги Бузького лиману.

Заволодіння громадянами та юридичними особами землями лісового та водного фонду, зайнятими прибережними захисними смугами всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель лісового та водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59, 56, 84 цього кодексу (висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц).

Ухвалою від 02.06.2020 вжито заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 907 кв.м, з кадастровим номером :05:001:0006 по АДРЕСА_1 та заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками); заборонено Управлінню державного архітектурно будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на вказаній земельній ділянці; заборонено ОСОБА_3 вчиняти із вказаною земельною ділянкою площею дії, спрямовані на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

На момент пред`явлення прокурором позовної заяви до суду земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0006 по АДРЕСА_1 була вільна від забудови.

Водночас, вивченням даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлено, що 17.06.2021 за № 42604622 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 43,6 кв.м і житловою площею 21,6 кв.м, огорожу, споруди на спірній земельній ділянці.

Отже, наявність у ОСОБА_3 правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення, розпорядитись житловим будинком та спорудами, що знаходяться на земельній ділянці лісового фонду та має бути витребувана у власність держави.

Враховуючи викладене, прокурором вживаються заходи щодо забезпечення позову. На думку прокурора, наявність спору між сторонами щодо правомірності користування земельної ділянки лісогосподарського призначення, законності будівництва на цій земельній ділянці, а відсутність обмежень щодо розпорядження об`єктами нерухомості не перешкоджатиме подальшій реєстрації речових прав на нерухоме майно, що може стати дійсною перешкодою у ефективному захисті та поновленні прав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ЦПК України).

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, також до ухвалення рішення у справі відповідачами чи іншими особами можуть бути вчинені дії щодо відчуження або передачі в користування спірної земельної ділянки, а відтак заява першого заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Савицької М.В., про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Щодо питання про стягнення судового збору, останнє, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вирішуватиметься із прийняттям рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву першого заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Савицької М.В. про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів для забезпечення позову шляхом:

1. Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомості житлового будинку та споруд по АДРЕСА_1 ;

2. Заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь-які дії щодо відчуження та передачі житлового будинку та споруд по АДРЕСА_1 третім особам;

3. Заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (адреса: вул. Адміральська, б. 20, м. Миколаїв, 54001, ) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, 3-й під`їзд, E-mail:).

Копію ухвали негайно надіслати заявнику та сторонам у справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду, через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Я.А. Чернявська