УХВАЛА

12 березня 2026 року

м. Київ

справа № 754/6095/25

провадження № 61-2524ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калюжної Наталії Владиславівни, на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2025 року позов АТ «Акцент-Банк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 16 січня 2024 року у розмірі

29 196,48 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною та повернуто особі, що її подала.

27 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Калюжна Н. В., подала касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року скасувати.

1. Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Калюжної Н. В., надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі представник заявника порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вона уже зверталася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2026 року (провадження № 61-1965ск26) касаційну скаргу було повернуто з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Касаційну скаргу було подано до суду касаційної інстанції вдруге, проте ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2026 року (провадження № 61-2212ск26) касаційну скаргу було знову повернуто з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Наразі причини, які стали підставою для повернення касаційної скарги, усунуто.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

2. Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 Цивільного процесуального кодексу України.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам, визначеним пунктами 4 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України, у яких зазначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, клопотання особи, яка подає скаргу.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У вступній частині касаційної скарги представникомОСОБА_1 - адвокатомКалюжною Н. В., зазначено, що касаційна скарга подана на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року. У прохальній частині заявниця ставить питання лише про скасування оскаржуваного судового рішення, однак представник ОСОБА_1 - адвокат Калюжна Н. В., не зазначає, яке судове рішення вона просить ухвалити за результатами розгляду її касаційної скарги, що не у повній мірі відповідає вимогам статті 409 ЦПК України.

Зважаючи на викладене вище, заявниці слід уточнити касаційну скаргу, зокрема її прохальну частину (з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України) та надіслати належним чином оформлену уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду.

3. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи те, що станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 328 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 532 грн 48 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Калюжної Наталії Владиславівни, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити представникові ОСОБА_1 - адвокату Калюжній Наталії Владиславівні, строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калюжної Наталії Владиславівни, на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк