Справа № 186/82/26
Провадження 2/201/2857/2026
УХВАЛА

17 березня 2026 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває вищевказана цивільна справа.

Представницею відповідачки 17 березня 2026 року до суду було подано клопотання про витребування доказів, які мають значення для всебічного і повного розгляду справи, а саме витребувати у Міністерства освіти і науки та Державного Підприємства «Інфоресурс» належним чином завірену інформацію та документи що підтверджують або спростовують факт навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у вищому навчальному закладі в Україні. У випадку якщо він дійсно навчається в українському ВНЗ, то витребувати відповідні документи та витяг з Єдиної державної електронної бази з питань освіти (довідку ЄДЕБО).

В обґрунтування поданого клопотання представниця позивача зазначила, що запитувана інформація про те, що позивач не рахується студентом українських вищих навчальних закладів, у сукупності з інформацією про навчання за кордоном, дозволять суду встановити дійсний майновий стан та рівень доходів позивача. Неотримання зазначених відомостей призведе до неповного з`ясування обставин справи та може стати підставою для ухвалення необґрунтованого рішення про стягнення аліментів з відповідача за відсутності законних підстав та відсутності потреби самого одержувача аліментних платежів у матеріальній допомозі.

17 березня 2026 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів, в яких останній просив відмовити у задоволення клопотання. В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначив, що у витребувані запитаної відповідачем інформації не має сенсу. Позивач підтверджує факт того, що він в ніякому вищому учбовому закладі України не навчається. Будь-яких грантів від держави України на освіту щодо грошової компенсації на навчання та матеріальну допомогу, у тому числі на навчальні матеріали, навчальне обладнання, стипендію не отримує. Разом з цим позивач наголошує, що в загалі від держави України будь-яких грошей він не отримує. Отже, будь-яких відомостей щодо навчання позивача у вищих навчальних закладах України в Єдиній державній електронній базі з питань освіти не існує. Згідно з правовою позицією ВС, викладеною в постанові пленуму №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», для стягнення аліментів з батьків на навчання дитини, форма навчання не має ніякого значення. А відтак, для застосування ст. 199 СК України та стягнення з батьків аліментів, дитина не зобов`язана навчатися виключно в Україні та в українських навчальних закладах. Навчання у учбовому закладі в Норвегії підтверджено належним та допустим доказом та відповідачем не оскаржується. Сам факт навчання у бідь-якому учбовому закладі є одним з юридичних фактів щодо обов`язку батьків утримувати дитину. Отже незрозуміло, як саме отримана інформація щодо не навчання позивача в Україні може вплинути на стягнення з батьків аліментів на період його навчання.

Дослідивши клопотання про витребування доказів та матеріали справи, слід дійти висновку, що клопотання є таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 6-9 ст. 84 ЦПК України визначено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (частина перша статті 81 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В даному випадку представницею відповідачки у поданому клопотанні належним чином не доведено необхідність витребування доказів, перерахованих у клопотанні із зазначенням про те, які саме обставини вони можуть підтвердити.

Суд також бере до уваги твердження представника позивача, що позивач підтверджує факт того, що він в ніякому вищому учбовому закладі України не навчається, а тому будь-яких відомостей щодо навчання позивача у вищих навчальних закладах України в Єдиній державній електронній базі з питань освіти не існує.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи предмет та підстави заявлених позовних вимог, з урахуванням заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-84, 260, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя С.С. Федоріщев