Номер провадження 2/754/6689/26
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2026 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т. А. вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі свого представника - адвоката Лабика Р. Р. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2025 року вищевказану справу передано за місцем вчинення ДТП до Святошинського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

02.02.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана справа на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2025 р.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2026 року справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП - передано до Деснянського районного суду м. Києва.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

У позовній заяві позивачем зазначено місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Здійснивши запит до «Реєстру територіальної громади м. Києва» місця проживання відповідача ОСОБА_2 , судом встановлено, що він зареєстрованим у встановленому законом порядку за вказаною адресою не значиться.

Згідно із відповіддю, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т. А. №2122834 від 12.12.2025 ОСОБА_2 з 23.07.2013 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, зареєстроване місце проживання відповідача не належить до Деснянського району м. Києва.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ч.1 ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.411 ЦПК України, Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378, п.6 ч.1 ст. 411 ЦПК України).

Місцем заподіяння у результаті ДТП матеріальної шкоди, є м. Київ, Берестейське шосе, 166, що в тому числі підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, як зазначено в ухвалі Святошинського районного суду м.Києва від 10.02.2026, згідно з ч.3 ст.28 ЦПК України, право вибору підсудності належить виключно позивачу, який звернувся до суду саме за місцем проживання відповідача, відтак дана справа не є підсудною Деснянському районному суду м.Києва.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Деснянському районному суду міста Києва, та підлягає передачі до Путивльського районного суду Сумської області, до територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 31 ЦПК України належить розгляд вищезазначеної позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, передати до Путивльського районного суду Сумської області для розгляду за підсудністю.

Передачу справи на розгляд до Путивльського районного суду Сумської області здійснити протягом п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. А. Зотько