Справа № 630/146/26
Провадження № 2/630/256/26
16 березня 2026 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Нерубацької А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/146/26 (провадження №2/630/215/26) за позовною заявою, поданою ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУР» про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованості за договором позики № 71971797 від 21 липня 2025 року у сумі 1365,00 грн., стягнення судового збору у розмірі 2622,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. -
В обґрунтування позову представник позивача вказував, що 21 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №71971797, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн., строк позики -20 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,125% в день (базова процентна ставка/фіксована).
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №71971797 від 21.07.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА».
Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для звернення позивача до суду.
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник позивача Ткаченко Ю.І. в судове засідання не з`явилася, але в направила заяву про можливість розгляду справи без участі представника позивача та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 був викликаний шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження та судової повісткина електронну адресу, зазначену ним особисто в договорі. Але відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.
Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір позики № 71971797 від 21 липня 2025 року та додаткова угода до нього від 28 серпня 2025 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до п.2 договору, сума позики -4000,00 грн., строк позики -20 днів з кінцевим строком повернення 09 серпня 2025 року, процентна ставка 0,125 % за кожен день користування.
На підставі додаткової угоди сторонами погоджено збільшено строк кредитування до 39 днів, змінено проценту ставку з 0,125 % в день на 1,00 %.
Факт перерахування первісним кредитором грошових коштів підтверджується листом ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» № КД-000023126 від 06 січня 2026 року та випискою по рахунку відповідача, наданою АТ «АКЦЕНТ БАНК».
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Відповідно доп.7.1 Договору Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/ або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Згідно п.7.2 - 7.3 Договру за продовження строку користування Кредитом, Позичальник вносить Кредитодавцю платіж, який визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі та/або додатковій угоді, та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію (з урахуванням мінімального та максимального можливого строку Пролонгації, який доступний Позичальнику та відображається в Особистому кабінеті), та розраховується за наступною формулою: A х В х С, де А - Сума Кредиту/її частина на момент оформлення Пролонгації, В - процентна ставка, яка діє на момент оформлення Пролонгації, С - кількість днів пролонгації, обраних Позичальником. У разі Пролонгації після закінчення Строку кредитування (застосовується до договорів, за якими Сума Кредиту, одержана Позичальником, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати), за продовження Строку кредитування Позичальник вносить Кредитодавцю платіж, який, окрім платежу, визначеному в пункті 7.2. Договору, включає в себе також суму нарахованої та несплаченої пені.
Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту загальна вартість кредиту 5460,00 грн., з них 4000,00 грн. - тіло кредиту, 860,00 грн. - відсотки за користування кредитом, 600,00 грн. - комісія за надання кредиту.
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач 08 серпня 205 року вніс 95,00 грн. на погашення відсотків за користування кредитом.
З наданого розрахунку вбачається, що відповідачем нараховувалися відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування, з урахуванням умов додаткової угоди.
Таким чином стягненню з відповідача підлягають відсотки за користування кредитом в розмірі 765,00 грн. (860,00 - 95,00=765,00).
Позивачем заявлено вимогу про стягнення 8000,00 грн. суми заборгованості за неустойкою/пенею
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану`Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи.
Таким чином, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією з надання кредиту 600,00 грн.
Але суд не може погодитися з тим, що фінансовою установою був покладений на ОСОБА_1 обов`язок з оплати такої комісії, виходячи з наступного.
За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.
Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи наведені правові висновки, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення нарахованих і несплачених комісій, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. При цьому банк не мав права встановлювати до кредитного договору щомісячну комісію за обслуговування кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» являється новим кредитором, виходячи з наступного.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи - 44280974) уклали Договір факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71971797 від 21 липня 2025 року.
Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги.
Таким чином, до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшли всі права ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» щодо права вимоги до ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач ОСОБА_1 .
У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору.
У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином позивач ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» правомірно вимагає стягнення суми кредиту з відповідача відповідно до умов договору.
За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача 4765,00 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з 4000, 00 грн. - - заборгованість за тілом кредиту; 765,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).
На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, акт прийому - передачі виконаних робіт. З представлених позивачем документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 4500, 00 грн.
Разом з тим, суд бере до уваги, що позовні вимоги позивача задоволені частково, а тому витрати на правничу допомогу необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог...
Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625-627, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд -
Позов ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП»» заборгованість за договором позики № 71971797 від 21липня 2025 року в розмірі 4765,00 грн., судовий збір у розмірі 944,06 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 1620,00 грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», , адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул.. Садова,31/33, офіс 40/3.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О. О. Малихін