Справа № 183/1360/26
№ 2/183/652/26
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації про визнання права власності на житло,

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 адвокат Дуднік Ірина Олександрівна звернулася до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Сіверськодонецької міської військової адміністрації, у якому просить визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ визначено головуючого суддю Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г., якому передано вказані матеріали за позовом 23 лютого 2026 року.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, при зверненні до суду з вимогами про визнання права власності з ціною позову від 1 грн, позивачі повинні були сплатити судовий збір у розмірі не менше 1331,2 грн, а відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» - при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто не менше 1064,96 грн, що позивачем зроблено не було.

Представником позивача разом із позовною заявою подано клопотання, у якому він просить звільнити його від сплати судового збору при поданні позовної заяви на підставі п. 21 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу указаних норм законодавства, убачається, що особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести у своєму клопотанні доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Представником позивача зазначено, що позивач будучи ВПО, жінкою 1962 року народження, звертається до суду з позовом для відновлення порушеного права на власність в результаті збройної агресії РФ проти України, матеріальне становище якої є вкрай складним, а тому сплата судового збору позивачем є надмірним тягарем для неї. З наданих представником позивача відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за січень 2024 року-жовтень 2025 року, вбачається що розмір судового збору, що підлягає оплаті позивачем не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Так позивачем до позову не додано квитанції про сплату судового збору, розмір якого відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» за подачу позову майнового характеру розмір складає 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто 13311,2 грн та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» - при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто не менше 1064,96грн.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків шляхом надання суду відповідного позову з викладом змісту вимог, з визначенням ціни позову, належним чином завірених копій доказів якими позивач обґрунтовує свої вимоги та позовної заяви, відповідно зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 187-192, 260, 261, 274, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката Дуднік Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації про визнання права власності на житло залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків п`ять днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачам, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.Г.Дубовенко