Справа № 204/776/26
Провадження № 2/204/2042/26
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

10 березня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2026 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року було відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

При цьому, 09 березня 2026 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача Савіхіної А.М., в якій вона просила закрити провадження у даній справі та повернути сплачений судовий збір, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09 березня 2025 року повністю сплачена, що свідчить про відсутність предмету спору та, як наслідок, є підставою для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору суд зазначає наступне.

За змістом п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Слід звернути увагу, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин клопотання представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору є необґрунтованим та безпідставним, оскільки з заяви представника позивача вбачається, що заборгованість відповідачем була сплачена станом на 09 березня 2026 року, а провадження у справі було відкрито 03 лютого 2026 року.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що провадження у справі слід закрити з підстав відмови позивача від позову на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки позивач заявив про не підтримання заявлених позовних вимог внаслідок оплати відповідачем заборгованості за кредитним договором після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що позивач відмовився від заявлених позовних вимог, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо повернення позивачу сплаченого судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

При цьому, подання представником позивача заяви про закриття провадження по справі внаслідок задоволення відповідачем пред`явлених до нього позовних вимог після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі є відмовою від позову у розумінні ч. 1 ст. 206 ЦПК України, тож заява в частині повернення судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» задоволенню не підлягає.

За таких обставин, у задоволенні заяви представника позивача в частині повернення судового збору слід відмовити у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для повернення судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 206, 255, 256 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в частині повернення судового збору по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез