Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-з/641/57/2025 Справа № 641/9434/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 січня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Слобідського районного суду м. Харкова без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисенко А.О. про забезпечення позову по цивільній справі № 641/9434/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифорова Марина Аркадіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кошель Тетяна Владиславівна

про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лисенко А.О., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Никифорова Марина Аркадіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кошель Тетяна Владиславівна, в якому просить витребувати в порядку віндикації із незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) квартиру за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та стягнути з відповідачів в солідарному порядку судові витрати в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 січня 2026 року о 12 годині 00 хвилин в залі судових засідань у приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова.

Адвокатом Лисенко А.О. через "Електронний суд" подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

В обгрунтування заявленого клопотання вказує, що перереєстрація права власності та відчуження спірної нерухомості відбулася з грубим порушенням норм чинного законодавства України. Будучи власником квартири, відповідач матиме можливість вчиняти різного роду правочини (купівлі-продажу, застави, дарування і т.д.) та в такому випадку відчужити майно. Відповідно у випадку задоволення позовних вимог квартира може не належати відповідачу та може зробити утрудненим виконання рішення суду, а то й породжувати новий судовий процес щодо витребування квартири з чужого незаконного володіння. Зазначає, що у разі укладення правочинів щодо відчуження майна виконання рішення суду буде утрудненим та існує фактична неможливість відновлення права власності, розпорядження та користування, що породжуватиме новий судовий процес.

Відповідно до ст.153ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву та додані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. 17.06.2023 зареєстровано право власності на підставі договору купівлі-продажу № 843 за ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Предметом спору у вказаній справі є витребування в порядку віндикації із володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартири за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1ст.150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, за правилами п.п. 1, 2 ч.1ст.150ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи, що між сторонами дійсно існує спір щодо об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення вказаного позову.

Враховуючи ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі його задоволення, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також приймаючи до уваги співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження вищевказаного майна.

Також суд зазначає, що за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідачів та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідачів та інших осіб права користування ним.

З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження квартири.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту та заборони вчинення інших дій окрім тих, що стосуються заборони відчуження нерухомого майна, що є достатнім та ефективним способом забезпечення вказаного позову.

Отже, заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд роз`яснює, що пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06 жовтня 2016 року № 1666-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності передбачено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Лисенка А.О. про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження об`єкту нерухомого майна задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка на підставі договору купівлі-продажу № 843 від 17.06.2023 належить ОСОБА_2 ,до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 641/9434/25.

В частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту відмовити.

Роз`яснити, що у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяГ. В. Кожихова