Справа №591/736/26
Провадження № 2-о/591/24/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми у складі судді Северинової А.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сумська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить визнати факт, що її правильне прізвище є ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин другої, сьомої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено статтею 315 ЦПК України.

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниця покликається на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно неправильно вказане її прізвище - « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_1 », що унеможливлює проведення державної реєстрації її прав на частку власності її померлого сина. При цьому, неправильне прізвище було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі отриманого нею 04 листопада 2005 року паспорту громадянина України, де її прізвище також помилково було записано як « ОСОБА_2 ».

Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (частина перша статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до частин першої, шостої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно із пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 369/96/23.

Отже, для того, щоб виправити помилку в документах, що підтверджують факт державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику необхідно звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання (перебування). На підставі поданих документів відділ ДРАЦС складає обґрунтований висновок про: внесення зміни до актового запису та видати нове свідоцтво; або відмову у внесенні змін із зазначенням причин. Якщо зміни обґрунтовані, вноситься виправлення до актового запису, і заявнику видається нове свідоцтво.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Підставою для виправлення помилки в такому випадку буде судове рішення, у якому чітко визначено, які саме зміни необхідно внести.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вважаю необхідним відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у справі щодо вимог заяви про встановлення факту правильності прізвище, оскільки вказана вимога не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити заявниці, що правильним способом захисту в такому випадку може бути встановлення юридичного факту про належність заявниці правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з її прізвищем, ім`ям, по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Северинової А.С. питання про відмову у відкритті провадження не було вирішено у передбачені ст. 186 ЦПК України строки.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сумська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С. Северинова