Справа № 646/1571/21
Провадження № 2/645/102/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

18 березня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення компенсації.

27.03.2025 року вказана цивільна справа надійшла до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю на підставі ухвали судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.05.2025 підготовче провадження у вказаній справі закрито, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, справу призначено до розгляду по суті в судове засідання.

У судові засідання призначені на 24.02.2026 р., 18.03.2026 р. позивач не з`явився, був належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи, про що свідчать: дані поштового конверту про направлення судової повістки на 24.02.2026, довідки про доставку смс-повістки на 24.02.2026 та на 18.03.2026; поштове повідомлення про вручення судової повістки на 18.03.2026 р. ОСОБА_1 особисто. Доказів на підтвердження поважності своєї неявки суду не надав.

Відповідачі, представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 та третя особа в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У судові засідання призначені на 24.02.2026 о 15:00 год., 18.03.2026 о 14:00 год. позивач ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дати, час та місце судових засідань, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надав. Про що свідчать: дані поштового конверту про направлення судової повістки на 24.02.2026, згідно якого судова повістка не вручена адресату з причин «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 3 а.с. 183), довідки про доставку смс-повістки на 24.02.2026 та на 18.03.2026 (т. 3 а.с. 171, 187); поштове повідомлення про вручення судової повістки на 18.03.2026 р. ОСОБА_1 особисто 06.03.2025 р. (т. 3 а.с. 198).

Суд констатує, що за приписом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зазначений законодавчий припис покладає на позивача обов`язок цікавитися рухом справи в суді та не вчиняти дій, які спрямовані на затягування її розгляду; з`являтися за викликом до суду, в разі визнання явки обов`язковою, для надання пояснень і необхідних доказів; сприяти встановленню істини по справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як роз`яснено у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19) та від 27 травня 2020 року у справі № 9901/11/19 (провадження № 11-122заі20) викладено правову позицію про те, що загальнообов`язкові процесуальні правила є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 травня 2022 року у справі № 753/8582/19-ц (провадження № 61-20040св21).

Підстави для відкладення судового засідання, згідно ст. 223 ЦПК України також відсутні, оскільки неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначив Верховний Суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Така ж правова позиція викладена і Постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, у даному випадку існують усі підстави, передбачені ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду, а саме: позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; неявка позивача у судове засідання є повторною (суцільно); позивач не повідомив належним чином про причини неявки; позивач не звертався до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на те, що позивач повторно не з`явився на виклик суду, при цьому, неявка позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки за відсутності аргументованих пояснень позивача по суті позовних вимог, суд позбавлений можливості прийняти законне та справедливе рішення, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що повторна неявка належним чином повідомленого позивача в судові засідання свідчить про небажання підтримувати позовні вимоги, що є підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому, суд враховує тривалість перебування справи у провадженні - позов подано до суду в 2021 році, дії позивача у розгляді його позовних вимог, який не цікавиться рухом справи, неодноразово клопотав про відкладення розгляду справи, в судові засідання не з`являється, не надав доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 258, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення компенсації - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Повну ухвалу складено 18.03.2026 р.

Суддя Г. С. Шевченко