Справа № 515/1309/25
Провадження № 2/515/137/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2025 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитний договір №142198070.

28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

31.12.2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №296 від 06.08.2024 року до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до останніх перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №142198070.

27.02.2025 року між «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимог.

Позивач покликається на те, що відповідно до реєстру прав вимог №2 від 27.02.2025 року до договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 141 040,00 грн, з яких: 27 000,00 грн - заборгованість по основному боргу; 100 540,00 грн заборгованість по процентам та 13 500,00 грн неустойка.

Оскільки, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у вищевказаному розмірі, представник позивач стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №142198070 від 17.04.2024 р, а також понесені судові витрати.

Рух справи

27 серпня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І.

02 вересня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін

01 жовтня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області позовну заяву, замінено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

02 грудня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

20 січня 2026 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пропущений процесуальний строк для подання до суду клопотання про витребування доказів.

Витребувано від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», інформацію, що містить банківську таємницю,а саме:

- Інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) у банку станом з 17.04.2024 року;

- Інформацію щодо належності ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) НОМЕР_2 XXXXXX 3311;

- Інформацію щодо надходження на картку банка (рахунок) № НОМЕР_3 грошових коштів у розмірі 27000,00 грн. в період з 17 по 20 квітня 2024 року.

- Виписку по картці банку (рахунку) № НОМЕР_3 за період з 17.04.2024 р. по 17.05.2024 р.

Аргументи, доводи, клопотання учасників справи

Представник ОСОБА_1 , адвокат Цокало Т. М., надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за безпідтавністю, посилаючись на наступне.

Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування загальним розміром кредиту за весь строк кредитування: 1232550,00 грн.) / (Загальний розмір кредиту (кредитний ліміт): 27000 грн. 00коп./(строк кредитування: 1826 днів) х 100% = 2,500 відсотків в день (п.8.4 договору). Пунктом 8.4 кредитного договору, за яким загальні витрати становлять 1 232 550,00 грн (один мільйон двісті тридцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень). Тобто з яких 1 205 550,00 гривень це відсотки за користування кредитом, що в 44,65 разів більше, ніж саме тіло кредиту, яке становить 27 000,00 грн.

Відповідач не погоджується із позивачем щодо розміру заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами по кредитному договору №142198070 від 17.04.2024 р. в розмірі 100540,00 грн. які останній вважає, що нараховані ним правомірно. Кредитні договори, які були укладені до 24.12.2023 р. та строк яких припадає на період з 24.12.2023 р. по 20.08.2024 р. повинні керуватись Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а до кредитних договорів, що укладені після 24.12.2023 р. ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»

Сторона відповідача також, вважає необхідним здійснити контр-розрахунок по відсоткам за офіційною обліковою ставкою (% річних) НБУ: За період з 17.04.2024 р. по 27.02.2025 р. облікова ставка становить 15,5% та розраховується в наступному порядку: 1) 15,5/365 = 0,043 % - за один день; 2) 317 (днів) *0,043 = 13,631 %; 3) (27000,00/100) * 13,631 = 3680,37 грн. розмір відсотків за користування кредитом за період з 17.04.2024 р. по 27.02.2025 р. Враховуючи вищезазначений контр-розрахунок, загальний розмір відсотків за період з 17.04.2024 р. по 27.02.2025 р. за користування кредитом за договором кредитної лінії №142198070 становить 3680,37 грн., що відповідає обліковій ставці НБУ (% річних) та не порушує Закону України "Про споживче кредитування". Позивачем було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №142198070, за яким зазначено, що відповідачем сплачено заборгованість за відсотками в розмірі 9 863,00 грн.

До того ж, неустойка в розмірі 13 500,00 грн не підлягає стягненню з відповідача, оскільки нараховані позивачем в період воєнного стану в Україні. Тобто, правомірно було б здійснити стягнення з відповідача за договором кредитної лінії №142198070 від 17.04.2024 р. в загальному розмірі 20 817,37 грн.

Також представник відповідача вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором №142198070 від 17.04.2024 р. від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ»

Оскільки через відсутність достовірних та належних доказів перевірити заборгованість за кредитними договорами не можливо, обов`язок подання таких доказів процесуальний закон прямо покладає на позивача, що ним зроблено не було, тому в позовних вимогах щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитами необхідно відмовити позивачу за безпідставністю, оскільки позивач не довів існування заборгованості за самими кредитам та що в нього існує право грошової вимоги до відповідача. Також, відповідач просить стягнути з позивача понесені судові витрати в розмірі 9000,00 грн на правничу допомогу.

Разом з тим, розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником заявника у розмірі 9 000,00 грн не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та становить надмірний тягар для боржника, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи представника відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитних договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Проте, Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Позивачем разом з позовною заявою було надано отримані від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА додаткові докази, Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.09.2025 6 а саме: підтвердження перерахування/надання коштів та детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , за укладеним договором. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до Відповідача. Всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладених Договорів, а саме кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»

Також слід зазначити, що згідно Кредитних договорів, підписаних Відповідачем, прямо зазначено, що Відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Крім того, зі змісту Кредитних договорів вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, Відповідачем при укладенні договорів висловлено не було.

Ніяких застережень або зауважень з боку відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання, до суду не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов договору позики у відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався.

Підписавши договори, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Отже, укладені Кредитні договори було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов цих договорів. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником - 5375-41XX -XXXX-3311 (перерахування підтверджується платіжним дорученням № 673697 e 1-d 612- 4ed 5-aa53 -b464 b0e 90d 23 від 17.04.2024 року Переказ коштів згідно договору № 142198070 від 17.04.2024, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.

Разом з цим, договори факторингу укладені між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», та між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цих правочинів та є чинними і дійсними. Позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

17 квітня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 142198070 (а.с.6-17).

ОСОБА_1 підписав вказаний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора КВРМ, зокрема, 17 квітня 2024 року о 19 год 50 хв 51 сек ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с.17).

Відповідно до умов договору за №142198070 від 17.04.2024, Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 27 000 гривень, у термін до 17.05.2029, з можливістю пролонгації, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. Нарахування процентів за користування Кредитом: Дисконтна процентна ставка: 3,65%-912,50%, Індивідуальна процентна ставка: 456,25% - 912,50%, Базова процентна ставка: 912,50%; Загальні витрати за кредитом: за дисконтною ставкою: 1728,00 гривень, за базовою ставкою: 10800 гривень; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі): за дисконтною ставкою: 28 728 гривень, за базовою ставкою: 37 800 гривень. Реальна річна процентна ставка 215448,900 процентів річних.

Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит договором передбачені штрафи: 5000% від суми простроченого платежу, у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 14 (чотирнадцять і більше календарних днів, але не більше 50% від суми кредиту, яка знаходиться у споживача на дату прострочення.

У п. 5.1 договору зазначений банківський рахунок Позичальника, за реквізитами Платіжної картки 5375-41ХХ-ХХХХ-3311.

Розділом 12 Договору передбачена відповідальність сторін за порушення умов цього договору, зокрема: 12.12. За порушення Кредитодавцем строків надання Позичальнику Кредиту, визначених Договором, Позичальник має право стягнути з Кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу.

Електронний Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом, за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 4626, який йому було відправлено на введений ним під час реєстрації на сайті товариства номер телефону: - 17.04.2024 о 19:50:34, та ним введено 17.04.2024 о 19:50:51, про що свідчить відповідна системна позначка часу сервісу АЦСК, що є підтвердженням підписання договору.

Перерахування грошових коштів позичальнику у розмірі 27 000 гривень було здійснено 17.04.2024 на його банківську карту № НОМЕР_4 , яку Відповідач власноруч вказала у при реєстрації у ІТС товариства при укладенні Кредитного договору, що підтверджується п. 5.1 договору та платіжною інструкцією позивачльника (а.с. 9,18).

Укладаючи Кредитний договір сторони вчинили дії визначені ст. 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно інформації Універсал Банк, підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 (а.с.138).

Згідно руху коштів за платіжною карткою № НОМЕР_5 за період з 17.04.2024 по 17.05.2024 року вбачається, що 17.04.2024 було зараховано 27000,00 грн (а.с.140-143 зворот).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача складає: 27000,00 заборгованість за тілом кредиту; 43840,00 заборгованість за процентами та 13500,00 грн неустойки (а.с.19-20).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 за яким Клієнт (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язується відступити Фактору (ТОВ «Таліон Плюс») права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

До договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31 грудня 2020 року була укладена додаткова угода № 26, якою строк дії договору факторингу було продовжено до 31 грудня 2021 року (а.с. 51). У подальшому також були укладені додаткові угоди, які продовжували строк дії вказаного договору факторингу.

На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 142198070 від 17 квітня 2024 року.

ТОВ «Таліон Плюс» здійснило нарахування відповідачу процентів за користування кредитними коштами за договором кредитної лінії № 142198070 від 17 квітня 2024 року.

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість відповідача складає: 27000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 100540,00 грн заборгованість за процентами та 13500,00 грн неустойка.

27.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього договору.

Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 27.02.2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 141040,00 гривень, з яких: 27000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 100540,00 гривень - загальна сума боргу за відсотками та 13500,00 - неустойки.

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Норми ч.5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (зі змінами) передбачають, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

На підтвердження існування договірних відносин між ОСОБА_1 (як позичальником) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА» (як первісним кредитором) позивачем у справі були надані копії договору від 17.04.2024 № 142198070, паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 142198070 від 17.04.2024 р (документ, в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, інформація та контактні дані кредитодавця, порядок повернення кредиту тощо).

Згадані документи підписані ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, який є аналогом власноручного підпису.

Підписаний ОСОБА_1 кредитний договір за формою відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію».

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 сформовано наступну правову позицію.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положенням про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженим Постанова Правління Національного банку України № 151 від 13.12.2019 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.

Відповідач, підписавши кредитний договір, не лише погодив його умови, але й скористався кредитом.

Факт укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитного договору, отримання ним позичених коштів на суму 27 000,00 грн сторонами не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що перерахування коштів у сумі, визначеній умовами кредитного договору, первісним кредитором здійснювалось на реквізити банківської картки, яку ОСОБА_1 зазначив у заявці на отримання кредиту.

Факт перерахування коштів підтверджено копією платіжного доручення № 673697e1-d612-4ed5-aa53-b464b0e90d23 від 17.04.2024.

Доказів на спростування зазначених фактів матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виникли кредитні й відповідач отримав кредит ц розмірі 27 000,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (як клієнтом) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (як фактором) укладено договір факторингу № 28/1118-01, зі встановленим строком дії до 28.11.2019. Вказаними суб`єктами були укладені додаткові угоди до згаданого договору факторингу від 31.12.2021 № 27, від 31.12.2022 № 31, від 31.12.2023 № 32, згідно з цими угодами строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2024. Згідно з наведеним договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі до ОСОБА_1

27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (як клієнтом) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Європейська агенція з повернення боргів» (як фактором) укладено договір факторингу (строк дії договору встановлено до 31.12.2025), згідно з наведеним договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 .

Згадані договори передбачали відступлення за плату новому кредиторові права вимоги до третіх осіб боржників, в тому числі до ОСОБА_1 ..

Отже, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», (як кредиторів) за кредитним договором від 17.04.2024 №142198070, за котрим у ОСОБА_1 існував обов`язок повернути позичені кошти.

Суду не надано доказів на спростування факту переуступлення права вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №142198070 від 17.04.2024 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані зобов`язання перед кредитодавцем (первісним кредитором), кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно не повернуті, новий кредитор (як правонаступник) має право на отримання від позичальника простроченої заборгованості за основною сумою кредиту.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 , позивач, крім заборгованості за тілом кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами та неустойку.

Зважаючи на доведеність позивачем права вимоги за кредитним договором №142198070 від 17.04.2024 року, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27 000 грн є обгрунтованими.

Щодо стягнення заборгованість за процентами за користування кредитними коштами

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також враховуючи положення статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05 березня 2023 року у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц Верховний Суд виснував, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд відповідно до вимог статті 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог.

Умовами договору №142198070 від 17.04.2024 року визначено, що кредит надається на 5 років, дата останнього платежу по кредиту 17 травня 2029 року.

За вказаних обставин кредитор має право нараховувати проценти за користування кредитом у межах погодженого сторонами договору строку надання позики, тобто до 17 травня 2029 року.

Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» станом на 06 серпня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №142198070 від 17.04.2024 року становить 84 340 грн, з яких: 27 000 грн тіло кредиту, 43 840 грн проценти, 13 500 грн неустойка (а.с. 19-20).

Згідно з реєстром прав вимоги №296 від 06.08.2024 заборгованість відповідача у розмірі 84 340,00 грн передана ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с.100).

Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість ОСОБА_1 за договором №142198070 від 17.04.2024 року становить 141 040 грн, з яких: 27 000 грн тіло кредиту, 100 540 грн проценти, 13 500 грн неустойка (а.с. 21).

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 27.02.2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 141 040,00 грн, з яких: 27 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 100 540,00 грн - загальна сума боргу за відсотками та 13500,00 грн неустойки.

Таким чином, вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення боргу за відсотками є правомірними, однак суд, зважаючи на доводи відповідача, не погоджується з розміром суми боргу за відсотками.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до положень договору про відкриття кредитної лінії №142198070 від 17.04.2024 року стандартна процентна ставка становить 2,500 % за кожен день користування кредитом, а нарахування процентів здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Договір про відкриття кредитної лінії №142198070 від 17.04.2024 року є договором про споживчий кредит, а тому до правовідносин між сторонами справи, які виникли щодо укладення та виконання згаданого договору, застосуванню підлягають положення Закону України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Зважаючи на те, що договір про відкриття кредитної лінії №142198070 укладено 17.04.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1 %.

Отже, наведені позивачем розрахунки заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що проведені за ставкою 2,500% за кожен день користування кредитом, не узгоджуються із приписами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Отже, положення п. п. 8.3, 8.4 договору про відкриття кредитної лінії від 17 квітня 2024 року №142198070 щодо встановлення розміру процентної ставки за користування кредитом у розмірі понад 1 %, є нікчемними.

Строк кредитування, погоджений сторонами, складає 5 років (1826 днів).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розмір заборгованості по процентам нарахований по 29 жовтня 2024 року (193 дні), а тому кредитодавець вправі вимагати у позичальника сплати процентів за користування кредитом за період з 17 квітня 2024 року до 29 жовтня 2024 року.

Отже, суд розраховує заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом виходячи з денної процентної ставки за користування кредитом, встановленої п. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати процентів за користування кредитом за договором про відкриття кредитної лінії від 17 квітня 2024 року №142198070 становить 42 247,00 грн (27 000,00 грн х 1 % х 193 днів (з 17 квітня 2024 року до 29 жовтня 2024 року) 9 863,00 грн (проценти, які були сплачені відповідачем)).

Щодо вимог про стягнення неустойки

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення судового рішення у справі, яка є предметом розгляду.

За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який застосував суд першої інстанції, відхиляючи відповідні позовні вимоги, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Отже, суд вважає, що нарахування неустойки за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи, що боржник, отримавши кошти у кредит, не виконував належним чином взяті за кредитним договором зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, та приймаючи до уваги те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник має нести цивільно-правову відповідальність за не виконання чи неналежне виконання зобов`язання.

За встановлених судом обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 142198070 в сумі 69 247,00 грн з яких: 27 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42 247,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Розподіл судових витрат

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша статті 141 ЦПК України).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (49,10%), то з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 1 486,75 грн судового збору за подання позовної заяви до суду.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 526, 549, 611, 615, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 83, 128, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 142198070 від 17 квітня 2024 року в сумі 69 247,00 грн з яких: 27 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42 247,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 486,75 грн (одна тисяча чотириста вісімдесят шість гривень 75 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя К. І. Олійник