ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
06 січня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруга А.С., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
26 вересня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі, МТСБ України, позивач) до ОСОБА_1 (далі, відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позов поданий представником позивача з використанням системи «Електронний суд».
За змістом заявлених позовних вимог стверджується, що 25.10.2024 в м. Вишневе відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року вказана ДТП сталася з вини відповідача.
На дату скоєння вищевказаної ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 19 432,64 грн.
Тому, представник позивача змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь кошти в загальному розмірі 19 432,64 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.
28 жовтня 2025 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області зазначена позовна заява залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків, зокрема надання доказів надсилання відповідачу копій поданих до суду документів листом з описом вкладення або доказів надсилання до Електронного кабінету відповідача поданих до суду документів (а. с. 50, 50 зворот).
30 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін спору, судове засідання призначено на 06 січня 2026 року на 12.00 год.
В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, 11 листопада 2025 року подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
З урахуванням того, що судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача, керуючись приписами частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання без його участі.
Відповідач для участі в судовому засіданні не з`явився, був повідомлений належним чином про час і дату проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення судового засідання не заявив. Відзив на позовну заяву не подав.
З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і дату проведення судового засідання, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення за правилами заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ознайомившись зі змістом позову та дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи.
Так, судом встановлено, що 25 жовтня 2024 року о 20 год. 07 хв., у м. Вишневе по вул. Святошинська, 25-А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду та внаслідок зіткнення його відкинуло на транспортний засіб «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Згідно з положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП відповідач не мав Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначене підтверджується, зокрема, роздруківкою із електронного сервісу перевірки чинності полісів внутрішнього страхування (а. с. 30).
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження, в зв`язку з чим, 29.10.2024 року він звернувся до МТСБУ із Заявою про відшкодування шкоди завданої вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою (а. с. 10-11).
Для визначення розміру завданої шкоди, МТСБУ замовило проведення авто товарознавчого дослідження у ФОП ОСОБА_3 .
Згідно Звіту № 4353 від 05.12.2024 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, зробленого фізичною-особою підприємцем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 складає 18 091,30 гривня (а. с. 12-25).
Крім того, за визначення розміру спричиненої шкоди МТСБУ здійснило витрати на оплату послуг експерта у сумі 2 000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 944199 від 12 грудня 2024 року (а. с. 34)
Отже, загальний розмір понесених позивачем витрат складає 17 432,64 гривні (виплачена сума страхового відшкодування на рахунок потерпілого) + 2 000 гривень (оплата послуг аваркома (експерта) по справі) = 19 432,64 гривні.
Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини урегульовані наступними правовими нормами.
Так, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на дату ДТП).
Згідно приписів пункту 1, 3 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно приписів частини 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно приписів частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно приписів пункту 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Згідно приписів пункту 22.1 статті 22 цього закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно приписів пункту 39.1 статті 39 цього закону, моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно приписів частини підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього закону, основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Згідно підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 цього закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно приписів частини 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Далі, згідно приписів статті 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно приписів частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Враховуючи встановлені обставини справи, правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Зокрема, судом встановлено, що відбулося ДТП, в тому числі, за участі автомобіля, яким керував відповідач, ОСОБА_1 .
Матеріалами справи підтверджено обставини отримання механічних ушкоджень транспортним засобом «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, винуватцем якого є відповідач.
Судом встановлено, що на момент ДТП був відсутнім поліс страхування відповідальності для транспортного засобу, яким керував відповідач, як особа, винна у спричинені ДТП.
Позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому (здійснив регламентну виплату), внаслідок чого отримав в порядку регресу право вимоги до відповідача, як заподіювача шкоди.
Позивачем виконано свій процесуальний обов`язок щодо надання доказів для підтвердження розміру спричинених збитків, виходячи із характеру ушкоджень, отриманих забезпеченим транспортним засобом внаслідок ДТП.
Відповідач, в супереч приписам статті 12, 81 ЦПК України, не спростував обставин щодо спричинення ушкоджень застрахованому транспортному засобу та розміру завданих збитків.
З урахуванням наведено, суд вважає, що до позивача виникло право регресної вимоги у розмірі виплаченої регламентної виплати та понесених витрат для встановлення розміру завданих збитків.
Розмір спричинених збитків, як і факт здійснення регламентної виплати, доведені за допомогою належних та допустимих доказів.
Відповідач, як заподіювач шкоди, зазначених обставин не спростував, правильність визначення розміру заподіяних збитків не оспорював, доказів їх відшкодування потерпілому чи позивачу не надав.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
З урахування повного задоволення позовних вимог, суд, керуючись приписами статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору.
Враховуючи вище наведене, керуючись приписами статті 11, 509, 526, 626, 979, 980, 993, 1166, 1188 ЦК України, статті 1, 89, 92, 108 Закону України «Про страхування», статті 4, 12, 81, 76-77, 141, 258-259, 263, 265, 280-280, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 19 432,64 гривні, як відшкодування шкоди в порядку регресу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України3 028 гривень, як компенсацію понесених витрат зі сплати судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.