Справа №351/1010/25
Номер провадження №2/351/65/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Мартинюка В.І.

за участю секретаря судового засідання Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

До суду 30.06.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

У обґрунтування поданого позову ТОВ «Коллект Центр» зазначено про те, що 07.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 100843047.

Згідно умов Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

10 лютого 2022 року було укладено договір №10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100843047.

10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100843047.

Отже, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №100843047.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 100843047 від 07.11.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 15 870,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 000,00 грн; заборгованість за комісіями - 870,00 грн.

Крім того, 13.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 3236773.

Згідно умов Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

26 січня 2022 року було укладено договір № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3236773.

10 березня 2023року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3236773.

Отже, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3236773.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 3236773 від 13.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 59 125,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 10000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 48125,00 грн; заборгованість за комісіями - 1000,00 грн.

За вказаними Договорами загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 74 995,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 13 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 60 125,00 грн; заборгованість за комісіями 1 870,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача загальний розмір заборгованості в розмірі 74 995,00 грн, витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 25 000,00 грн та судовий збір.

У поданій до суду заяві представник відповідача адвокат Петричка О.Є. зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується із позовними вимогами, вказаними у позовній заяві позивача. Свої заперечення обгрунтовує тим, що відповідач є військовослужбовцем, яка прийнята на військову службу за контрактом 08.11.2020, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 . А тому на неї поширюються норми ч. 5 ст. 14 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. На підставі вказаного, відповідач визнає позов частково, а саме заборгованість за тілом кредиту, яка становить 13 000,00 грн. Заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 60 125,00 грн, на думку відповідача та її представника, не підлягають стягненню. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн адвокат Петричка О.Є. зазначає, що такі витрати виглядають завищеними як для типового спору про стягнення заборгованості та не можуть вважатися обгрунтованими. Заявлені витрати не відповідають реальному обсягу та складності наданих послуг, а тому не підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Отже, вважають, що позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 000,00 грн та заборгованість по комісії у розмірі 1 870,00 грн, в решті вимог просять відмовити (а.с. 156-166).

Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача Петричка О.Є. подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та участі відповідача. Позовні вимоги визнають частково в частині стягнення тіла кредиту та комісії (а.с. 176).

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 08 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

07 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Петрички О.Є. про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення (а.с. 150).

08 грудня 2025 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

09 грудня 2025 року на адресу суду від відповідача представника відповідача надійшла заява , в якій останній зазначив, що позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 визнають частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 000,00 грн та заборгованості по комісії у розмірі 1 870,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками представник відповідача зазначив, що на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсотки на відповідача, яка є військовослужбовцем, не нараховуються.

22 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без участі представника.

03 березня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без їх участі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у відсутність учасників справи та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Щодо укладення кредитного Договору № 100843047 від 07.11.2021

Судом встановлено, що 07.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 100843047 (а.с. 46-55).

Згідно із умовами цього кредитного Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 3 000,00 грн. Строк кредитування 15 днів. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Проценти за користування кредитом: 900 грн., які нараховуються за ставкою 2 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 870,00 грн, яка нараховується за ставкою 29.00 % від суми кредиту одноразово.( п. п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.6, 2.3.1.2 Договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок ( п. 2.1 Договору).

Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «U37481», що підтверджується довідкою про ідентифікацію ( а.с. 74).

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , вказане підтверджується квитанцією № через систему LIQPAY (а.с. 75).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 100843047 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» складає 13 770,00 грн, з яких 3 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 9 900,00 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за штрафом; 870,00 грн сума заборгованості по комісії за видачу кредиту. (а.с. 76-77).

10 лютого 2022 року між ТОВ « Мілоан » та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 100843047 від 07.11.2021 (а.с. 92-96).

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Вердикт Капітал» реєстр боржників в повному об`ємі, відповідно до умов Договору факторингу (а.с. 97) .

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу 10-02/2022-50 від 10.02.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 100843047 від 07.11.2021 в сумі 13 770,00 грн, з яких 3 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 9 900,00 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за штрафом; 870,00 грн сума заборгованості по комісії за видачу кредиту (а.с. 103).

Із розрахунку заборгованості за Договором 100843047 від 07.11.2021 складеного ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 15 870 грн та складається із заборгованості за основним зобов`язанням 3 000 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 9 900 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 2 100,00 грн, заборгованості за комісією 870,00 грн, заборгованості з пені 0,00 грн, нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 0,00 грн. (а.с.-79)

10 березня 2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 100843047 від 07.11.2021. ( а.с.108-113).

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» реєстр боржників в повному об`ємі, відповідно до умов Договору факторингу (а.с. 114)

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 100843047 від 07.11.2021 в сумі 15 870,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 000,00 грн. - Заборгованість за комісіями - 870,00 грн (а.с. 103).

Із розрахунку заборгованості за Договором № 100843047 від 07.11.2021, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 , станом на 19.06.2025, складає 15 870,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 000,00 грн та заборгованість за комісіями - 870,00 грн.

Щодо укладення кредитного Договору № 3236773 від 13.10.2021

Судом встановлено, що 13.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 3236773 (а.с. 22-31).

Згідно із умовами цього кредитного Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000.00 грн. Строк кредитування 29 днів. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Проценти за користування кредитом: 3 625,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 % від суми кредиту одноразово ( п. п. 1.2, 1.3, 2.3.1.2, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. ( п. 2.1 Договору)

Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W73755», що підтверджується довідкою про ідентифікацію ( а.с. 69).

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , вказане підтверджується квитанцією № через систему LIQPAY (а.с. 70).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3236773 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» складає 44 625,00 грн, з яких 10 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 33 625,00 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за штрафом; 1 000,00 грн сума заборгованості по комісії за видачу кредиту (а.с. 71-73).

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 3236773 від 13.10.2021 (а.с. 82-86).

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022 ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Вердикт Капітал» реєстр боржників в повному об`ємі, відповідно до умов Договору факторингу (а.с. 88).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу 26-01/2022-83 від 26.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3236773 від 13.10.2021 в сумі 44 625,00 грн, з яких 10 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 33 625,00 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за штрафом; 1 000,00 грн сума заборгованості по комісії за видачу кредиту (а.с. 102).

Із розрахунку заборгованості за Договором № 3236773 від 13.10.2021 складеного ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 59 125 грн та складається із заборгованості за основним зобов`язанням 10 000 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 33 625,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 14 500,00 грн, заборгованості за комісією 1 000,00 грн, заборгованості з пені 0,00 грн, нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 0,00 грн.( а.с.- 78)

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 3236773 від 13.10.2021( а.с.108-113).

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» реєстр боржників в повному об`ємі, відповідно до умов Договору факторингу (а.с. 114)

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3236773 від 13.10.2021 в сумі 59 125,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10 000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48 125,00 грн. - Заборгованість за комісіями 1 000,00 грн. (а.с. 103).

Із розрахунку заборгованості за Договором № № 3236773 від 13.10.2021 наданого позивачем вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 19.06.2025 складає 59 125,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10 000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48 125,00 грн. - Заборгованість за комісіями 1 000,00 грн.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 зарахована до списків у військову частину НОМЕР_3 03.11.2020 на підставі наказу № 292 (а.с. 163).

Із довідки від 28.03.2025 вбачається що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у В/Ч НОМЕР_4 ( а.с.161)

На підтвердження учасника бойових дій ОСОБА_1 надала суду копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 , виданого 06.12.2021 (а.с. 160).

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Коллект Центр» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

Щодо вимог позивача до кредитного Договору № 100843047 від 07.11.2021

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 07.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 100843047, за яким позичальник отримав кредитні кошти у сумі 3 000,00 грн. вказане підтверджується квитанцією № через систему LIQPAY про перерахування коштів згідно договору № 100843047.

Договір підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису.

У зв`язку із несплатою ОСОБА_1 основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами та комісії перед ТОВ «Мілоан» утворилась заборгованість, що, як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 100843047, складає 13 770,00 грн, з яких 3 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 9 900,00 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за штрафом; 870,00 грн сума заборгованості по комісії за видачу кредиту.

10 лютого 2022 року між ТОВ « Мілоан » та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 100843047 від 07.11.2021.

10 березня 2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 100843047 від 07.11.2021.

Отже, ТОВ «Коллект Центр» набуло прав вимоги до відповідача за кредитним Договором № 100843047 від 07.11.2021

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 100843047 від 07.11.2021 в сумі 15 870,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 000,00 грн та заборгованість за комісіями - 870,00 грн.

Щодо вимог позивача до кредитного Договору № 3236773 від 13.10.2021

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 13.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 3236773, за яким позичальник отримав кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн. вказане підтверджується квитанцією № через систему LIQPAY про перерахування коштів згідно договору № 3236773.

Договір підписаний сторонами із застосуванням електронного підпису.

У зв`язку із несплатою ОСОБА_1 основної суми боргу та процентів за користування кредитними коштами, перед ТОВ «Мілоан» утворилась заборгованість, що, як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 3236773, складає 44 625,00 грн, з яких 10 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 33 625,00 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за штрафом; 1 000,00 грн сума заборгованості по комісії за видачу кредиту.

26 січня 2022 року між ТОВ « Мілоан » та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 3236773 від 13.10.2021.

10 березня 2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 3236773 від 13.10.2021.

Таким чином ТОВ «Коллект Центр» набув прав вимоги до відповідача за кредитним Договором № 3236773 від 13.10.2021

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3236773 від 13.10.2021 в сумі 59 125,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10 000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48 125,00 грн. - Заборгованість за комісіями 1 000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що вона є військовослужбовцем, проходить військову службу у Збройних силах України, має посвідчення учасника бойових дій, що підтверджується наданими суду документами, є підставою для звільнення боржника від сплати процентів за кредитним договором, що узгоджується з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтями 1, 2 вказаного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Пунктом 15 статті 14 цього Закону визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Аналогічні висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц, від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.

Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) вказав на перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати документи, встановлені листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних ? з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Отже, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

На підтвердження обставин поширення на ОСОБА_1 положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач додає копію військового квитка серії НОМЕР_1 , копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_6 , виданого 06.12.2021, копію довідки командира військової частини НОМЕР_4 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що у період укладення та виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 мала статус військовослужбовця Збройних Сил України, у зв`язку з чим на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За таких обставин до відповідача не могли застосовуватися штрафні санкції та пеня, а також був відсутній обов`язок зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за вказаним кредитним договором.

Отже, на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним Договором № 100843047 від 07.11.2021 в розмірі 3 000,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн. Нараховані відсотки за користування кредитом та комісія стягненню з відповідача не підлягають. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у цій частині.

Щодо вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Згідно зі змістом зазначеної постанови, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Водночас, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, якібанк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).

Отже, зважаючи на зазначене вище, суд сприймає умови кредитних договорів № 3236773 від 13.10.2021 та № 100843047 від 07.11.2021, укладених між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 у частині стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1 870,00 грн, як такі, що є несправедливі по відношенню до позичальника та спрямовані на погіршення його становища усупереч приписам чинного законодавства, а тому не підлягають до включення до загальної суми заборгованості за згаданими кредитними договорами.

Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним Договором № 100843047 від 07.11.2021 в розмірі 3 000,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; за кредитним Договором № 3236773 від 13.10.2021 в розмірі 10 000,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10 000,00 грн.

Розподіл судових витрат у справі.

Разом із позовною заявою позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн та судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат .

До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124ск20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Асістанс»,(а.с.15-17), затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 1102 від 01.05.2025 (а.с. 20); витяг з Акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025.(а.с.21)

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, суд доходить висновку, що клопотання позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення, та з відповідача на його користь слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 27.06.2025 (а.с. 121).

Оскільки позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 задоволено частково, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 419,20 грн з розрахунку 13 000,00*2 442,40/74 995,00.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , заборгованість у сумі 13 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , судовий збір у сумі 419,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження:м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09.03.2026.

Суддя Василь МАРТИНЮК