Провадження №6/521/110/26
УХВАЛА

12 лютого 2026 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м.Одеси заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Главацького Ю. А. про повернення оригіналу письмового доказу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Хаджибейського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2025 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 23 липня 2019 року в розмірі 461 576 гривень 01 копійка, що в еквіваленті складає 18 000 (доларів США) за офіційним курсом долара США, встановленим Національним банком України станом на 23.07.2019 року, суму штрафу за договором позики від 23 липня 2019 року в розмірі 41 541 гривень 84 копійок, суму штрафу за договором позики від 23 липня 2019 року в сумі 1 292 412 гривень 83 копійок, судовий збір в сумі 15 140 гривень 00 копійок.

В січні 2026 року до суду звернувся представник позивачки, адвокат Главацький Ю. А. із заявою про повернення оригіналу письмового доказу договору позики від 23 липня 2019 року.

В судовому засіданні позивачка заяву підтримала, просила її задовольнити, пояснила, що бажає, щоб оригінал боргового документу знаходився у неї.

Відповідач проти задоволення заяви заперечував, просив залишити оригінал договору в матеріалах справи, пояснив суду, що має намір звернутись із заявою про перегляд заочного рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на наступне.

Судом встановлено, що при розгляді справи до матеріалів справи було залучено оригінал письмового доказу договору позики, укладеного між сторонами по справі, посвідченого 23 липня 2019 року Іллічовою Н. А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр.№ 3295 (а.с. 47).

Згідно ст. 96 ЦПК України, оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Повернення письмових доказів після закінчення розгляду справи чинним Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано.

Враховуючи, що оригінал договору позики, укладеного між сторонами, є ключовим доказом по справі, на підставі якого судом встановлено характер правовідносин сторін, обсяг їх прав, обов`язків та цивільно-правової відповідальності, суд доходить висновку про неможливість його повернення та залишення його в матеріалах справи.

Суд зауважує, що подана представником позивача заява не містить обґрунтування необхідності повернення письмового доказу після розгляду справи.

Керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 96, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні представника ОСОБА_1 , адвоката Главацького Ю. А. про повернення оригіналу письмового доказу, договору позики, укладеного між сторонами по справі, посвідченого 23 липня 2019 року Іллічовою Н. А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр.№ 3295, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий: