Справа № 191/137/26
Провадження № 2-н/191/3/26
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2026 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , якою просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 24 673 грн. 17 коп. за період з 01.10.2021 по 31.08.2024 року; 3% річних в сумі 576 грн. 76 коп.; інфляційні витрати в сумі 2048 грн. 24 коп.; стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплати судового збору в розмірі 151 грн. 40 коп.; стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплати судового збору в розмірі 151 грн. 40 коп.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно відповіді від Синельниківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за ухвалу суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, що підтверджується актовим записом про смерть №457 від 05.11.2014 року.

Згідно п. 4. ч. 1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч.1 ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до статті п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

В заяві про видачу судового наказу заявник зазначив, що останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 2248081 з ЄДДР ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.04.2000 року зареєстрований у АДРЕСА_2 .

Разом з тим, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник не виконував свої обов`язки споживача в частині оплати за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , в якості доказу надаючи лише роздруківку публічного договору про постачання електричної енергії споживачу з сайта Постачальника, без зазначення будь-яких реквізитів споживача, адреси, на яку постачається електроенергія, номеру лицевого рахунку, інформації про рух коштів по лицевому рахунку, доказів, що лицевий рахунок відкритий саме на ОСОБА_2 тощо.

Всі докази заявника представлені у вигляді розрахунку, складеного заявником без прив`язки до адреси, номеру лицевого рахунку та підтвердження даних боржника.

Таким чином, заявник не надав суду жодних доказів того, що боржник є саме ОСОБА_2 і що саме він заборгував за електропостачання саме ту суму, яка зазначена у заяві, і що саме йому надавалися такі послуги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Із врахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, враховуючи, що до заяви ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують правильність та безспірність розрахунків заборгованості по наданій послузі, суд не встановив, що ОСОБА_2 дійсно є власником чи користувачем будинку, зазначеного у заяві про видачу судового наказу, користувався цими послугами і є безспірним боржником, друга особа, зазначена як боржник ОСОБА_1 померла, а також той факт, що заява подана про солідарне стягнення боргу з цих двох осіб, що наразі неможливо, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 167 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі п. п.1, 4 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Чорна