Справа № 202/1608/20
Провадження № 4-с/202/3/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

16 березня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Міщенко М.С.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

державного виконавця Індустріального районного відділу

державної виконавчої служби у місті Дніпрі Берковської М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпра звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_1 зазначив, що 03 жовтня 2024 року він став на облік як безробітний у Дніпровській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, де отримував соціальну допомогу по безробіттю та допомогу за навчання на курсах підвищення кваліфікації.

29 січня 2025 року йому присвоєна третя група інвалідності.

3 01 жовтня 2024 року йому було встановлено державну соціальну допомогу інвалідам у розмірі 2361 .00 грн., що підтверджуєтеся довідкою Лівобережною УСЗН Дніпровської міської ради N? OP 653498 ЦБ/ПБ 50046/4400 . Означені кошти були єдиним джерелом для його існування.

Незважаючи на те, що утримання аліментів при нарахуванні соціальних виплат Лівобережне управління соціальної захисту Дніпровської міської ради здійснювало автоматично і на спеціальний банківський рахунок надходили лише залишки коштів, які повинні були використовуватись на проживання людини з інвалідністю, державний виконавець Берковська М.С арештувала ці гроші. Його заперечення, що аліменти з нього утримує Лівобережне управління соціальної захисту Дніпровської міської ради, про що свідчить і стан арештованого рахунка, до уваги державним виконавцем не приймалися. Кошти були списані як аліменти за липень, серпень, вересень 2025р. у сумі 4706,21 грн., та 2974,29 грн. штраф на користь стягувача.

30.06.2025р. Лівобережне управління соціальної захисту України листом N?4/2-289 на адресу Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомило виконавчу службу, що у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2025р. N?695 з 01.07.2025 р. функції призначення та виплати державних соціальних допомог передаються до Пенсійного фону України, а отже в зв`язку з передачею функцій здійснювати утримання сум аліментів з ОСОБА_1 буде Пенсійний фонд України.

Але державний виконавець лише 05.08.2025р., більш ніж через місяць, скерував постанову про звернення стягнення на доходи боржника до головного управління ПФУ в Дніпропетровській області для проведення утримання аліментів щомісячно з фактичного доходу боржника, і лише 02.10.2025 р., вже після незаконного стягнення з арештованого рахунку боржника, державний виконавець звернувся до Пенсійного Фонду України.

Отже протягом 30.06.2025р. до 02.10.25 р. державний виконавець не зробив жодних дій, щоб заборгованості аліментів не було і саме через її бездіяльність було створено заборгованість з оплати аліментів більше ніж за три місяці. Що стало причиною для винесення постанови про арешт коштів боржника від 19.09.2025р.

Станом 16.10.2025 р. з боржника стягнуто аліменти за липень, серпень, вересень 2025 р. на суму 4706, 21грн.. І така сама сума, з нього, як аліменти стягнута повторно, за ті самі місяці, Пенсійним фондом України.

Дізнавшись, що він звернувся зі скаргою до суду на дії державного виконавця, державний виконавець звернувся до Пенсійного фонду України щодо повернення коштів, які були стягнуті пенсійним фондом як аліменти, і 06.11.25р. на рахунок заявника було повернуто 2361 грн. Але вже 19.11.25р. ці кошти разом з соціальними виплатами за жовтень та листопад у розмірі 4722 грн. знову були стягнуті у розмірі 100% і це не зважаючи на те що ще 18.11.25 р. ОСОБА_1 повідомив що на рахунку збираються лише соціальні виплати, що і було підтверджено довідкою «Приват банку» від 25.11.25р.

Отже, що з 03.10.2024р. він не отримав жодних грошових коштів в якості державної соціальної допомоги інвалідам.

Наголошують, що державний виконавець, стягнувши 100% всіх коштів, які отримував ОСОБА_1 грубо порушила закон.

Звертається з вимогою визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) Берковської М.С. щодо несвоєчасного проведення виконавчих дій у зв`язку з передачею функцій призначення та виплати соціальних допомог ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України; визнати підвійне стягнення аліментів з ОСОБА_1 за липень серпень та вересень у сумі 4706.21грн. протиправним та визнати протиправним стягнення державним виконавцем Берковською М.С. при проведенні виконавчих дій з ОП N? 62214156 коштів у розмірі 100% що надходило на рахунок НОМЕР_1 за період 01.10.2024 25.11.2025р.р.

Державний виконавець заперечувала щодо доводів та обставин, викладених у скарзі, просила в задоволенні скарги відмовити.

Надала письмові заперечення, в яких зазначила, що оскільки заборгованість за виконавчим документом про стягнення аліментів перевищувала суму платежів за три місяці державним виконавцем продовжувалось примусове виконання рішення та вчинялись всі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для ефективного та своєчасного виконання рішення суду.

Останній платіж, який було здійснено ОСОБА_1 самостійно на депозитний рахунок відділу: кошти в сумі 28 500,00 грн., які надійшли 24.09.2024 року.

Після винесення постанови Дніпровським апеляційним судом від 25.09.2024 року, якою скаргу ОСОБА_1 в скасуванні штрафу накладеного державним виконавцем за наявності заборгованості з виплати аліментів залишено без задоволення, боржник самостійно аліменти не сплачував, а кошти, які надходили на депозитний рахунок відділу, були стягнуті в примусовому порядку

ОСОБА_1 , всупереч вимогам закону, не повідомляв державного виконавця про наявність джерел отримання ним доходів, а також про розмір фактичного доходу, який має бути врахований при розрахунку заборгованості з виплати аліментів. Всі відомості отримується державним виконавцем після оновлення інформації з Державної податкової служби України. Так, після оновлення інформації про доходи фізичних осіб за IV квартал 2024 року, державним виконавцем стало відомо, що боржник перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному центрі зайнятості.

07.04.2025 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на до обласного центру зайнятості разом з вимогою надати інформацію про період перебування на обліку боржника та отримані ним доходи.

Згідно довідки Дніпропетровського обласного центру зайнятості боржника взято на облік 03.10.2024 року, отже з жовтня 2024 року державним виконавцем нараховується заборгованість згідно фактичних доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

16.05.2025 року на адресу відділу надійшло повідомлення Дніпропетровського обласного центру зайнятості, що ОСОБА_1 знято з обліку 25.04.2025 року.

21.05.2025 державним року, після оновлення інформації Державної податкової служби про доходи фізичних осіб за I квартал 2025 року, державним виконавцям стало відомо, що боржник отримує виплати в Лівобережному УСЗН Дніпровської міської ради, про що також, боржником не було повідомлено державного виконавця.

23.05.2025 року державним виконавцем направлено вимогу до УСЗН Дніпровської міської отримання ради з метою отримання інформації про вид виплат, які отримує боржник та чи можливе утримання з них аліментів.

Після відповіді, що на даний вид допомоги заборона щодо звернення стягнення діючим законодавством не передбачена, до Лівобережного УСЗН розмірі Дніпровської міської ради направлено постанову про звернення стягнення на доходи боржника в 50% фактичного доходу: з них 25% чергових аліментів, але не менше встановленого законом мінімуму, а решту на сплату заборгованості з виплати аліментів, яку розрахувати відповідно до фактичного доходу боржника, починаючи з 01.05.2025 року.

Оскільки АТ КБ «Приватбанк» накладено арешт на рахунок, зареєстрований за ОСОБА_1 у державного виконавця не було підстав вважати, що кошти на даному рахунку є такими, на які звернення стягнення заборонено законом, тому що саме на банк покладається обов`язок повідомити державного виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Так, лише 19.11.2025 року, після неодноразових роз`яснень державного виконавця про необхідність звернення до відділу із відповідною заявою про зняття арешту з коштів, в разі якщо на такі кошти заборонено звернення стягнення, або про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, що передбачено пунктом 102 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з розрахункового рахунку для виплати пенсії, а також довідка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.11.2025 року згідно якої ОСОБА_1 , станом на 17.11.2025 має в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на який отримує пенсійні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

25.11.2025 року ОСОБА_1 на електронну пошту направлено лист (вих.№ 95065 від 25.11.2025 року), в якому роз`яснено, що для прийняття рішення про зняття арешту з коштів необхідно надати до відділу виписку про рух коштів по вищевказаному рахунку за період з 04.10.2024 року по теперішній час, як підтвердження факту, що на розрахунковий рахунок надходять виключно соціальні виплати.

24.12.2025 року, після надання боржником виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 , що є дійсним підтвердженням факту отримання на вищевказаний рахунок виключно пенсійних виплат, державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, яку направлено до АТ КБ «ПриватБанк» через Автоматизовану систему виконавчих проваджень (стан документу, згідно повідомлення банку: «повне виконання»).

Оскільки боржник аліменти на утримання неповнолітньої дитини самостійно не сплачує, про отримання офіційних доходів державного виконавця не повідомляє, всупереч вимогам ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», та жодним чином не сприяє виконанню рішення суду, державним виконавцем вживались всі заходи щодо виконання рішення в примусовому порядку, зокрема й списання коштів з рахунків боржника, до моменту надання боржником інформації, яка підтверджує, що кошти на вищевказаному рахунку є пенсійними виплатами.

Вимога ОСОБА_1 визнати протиправним подвійне стягнення аліментів за період з липня по вересень 2025 року є безпідставною , оскільки кошти, які надійшли з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області 28.11.2025 року, було розподілено та перераховано як аліменти на користь ОСОБА_3 та штраф на користь ОСОБА_3 , згідно постанови державного виконавця від 25.09.2023 року, з врахуванням постанови про внесення змін від 28.09.2023 року, а отже аліменти стягнуто без задвоєнь та відповідно до вимог чинного законодавства.

Станом на 31.01.2026 року за ВП № 62214156 з примусового виконання судового наказу № 2-н/202/45/2020 від 03.04.2020 року, що видав Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська наявна заборгованість, яка складається із заборгованості з виплати аліментів в розмірі 1756,00 грн., штрафу на користь ОСОБА_3 18026,61 грн., а також виконавчого збору - 12013,08 грн.

30.06.2025 року від Лівобережного УСЗН Дніпровської міської ради надійшов лист, в якому повідомлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2025 року№ 695 «Деякі питання надання окремих видів державної соціальної допомоги Пенсійним фондом» з 01.07.2025 року до ПФУ передаються функції призначення та виплати державних соціальних допомог, а отже управління не матиме можливості сум аліментів, зокрема, з ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим 05.08.2025 року державним виконавцем було направлено постанову до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з вимогою проводити утримання з доходів боржника в розмірі 50% доходів щомісяця: з них 25% фактичного доходу- чергові аліменти, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а решту- на утримання заборгованості з виплати аліментів, яку бухгалтеру нарахувати відповідно до фактичних доходів боржника, починаючи з 01.07.2025 року. Заборгованість станом на 30.06.2025 року відсутня.

У постанові зазначено, що після повного утримання заборгованості з виплати аліментів необхідно проводити стягнення в такому порядку: утримувати 50% фактичного доходу боржника щомісяця: з них 25% фактичного доходу- чергові аліменти, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а решту - на сплату штрафу на користь стягувача в розмірі 28 148,84 грн. та виконавчого збору в розмірі 12 179,38 грн.

Станом на 17.11.2025 року ОСОБА_1 не звертався до Індустріального ВДВС у місті Дніпрі із заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

Заборгованість з виплати аліментів станом на 31.10.2025 року складає 1 598,00 грн., штраф на користь стягувача складає 24898,88 грн., виконавчий збір 12151,81 грн. За період з жовтня 2024 року по вересень 2025 року заборгованість з виплати аліментів розраховано відповідно до норм Сімейного кодексу України, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимога ОСОБА_1 визнати протиправним подвійне стягнення аліментів за період з липня по вересень 2025 року є безпідставною, оскільки станом на 14.11.2025 року з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області аліменти не надходили. Відсутність утримань з доходів боржника не пов`язане зі строками направлення постанови про звернення стягнення з доходів боржника, а твердження боржника про бездіяльність державного виконавця є необґрунтованим.

Окрім того, згідно листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області ОСОБА_1 призначено допомогу в розмірі 2361,00 грн., 50% якої складає 1180,50 грн., що менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років.

Враховуючи, що в матеріалах виконавчого провадження наявна постанова про накладення штрафу на користь стягувача, в разі проведення утримань з доходів боржника, кошти будуть розподілені та перераховані відповідно до чинного законодавства, без «подвоєнь» та порушень прав та законних інтересів боржника.

Також додатково зазначала, що 28.11.2025 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, які утримані з доходів ОСОБА_1 в сумі 5 902, 50 грн, як аліменти за період з липня по листопад 2025 року, по 1 180, 50 грн. за кожний місяць.

03.12.2025 розпорядженням державного виконавця кошти було розподілено та перераховано: 1598 грн. аліменти за грудень 2025 року на користь ОСОБА_3 та 4 304, 50 грн. - штраф на користь стягувача.

Суд, заслухавши доводи скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, доходить таких висновків.

02.06.2020 року державним виконавцем Михайленко Ю.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62214156 з примусового виконання судового наказу № 2-н/202/45/2020 від 03.04.2020 року, що видав Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі частини від доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку на утримання сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) починаючи стягнення з 16.03.2020 року.

25.09.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 72 530,54 грн.

28.09.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про внесення змін до постанови про накладення штрафу від 25.09.2023 року. Сума штрафу, що підлягала стягненню на користь стягувача склала 31482,32 грн.

На підставі доручення начальника відділу від 02.08.2024 року № 20 здійснено передачу матеріалів виконавчого провадження, відповідно до п.5 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 від державного виконавця Михайленко Ю.В. державному виконавцю Берковській М.С. 18.09.2024 року.

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берковською Мариною Сергіївною від 28 листопада 2024 року накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на рахунку(ах)/електронному(их) гаманці(ях): НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунку(ах)/електронному(их) гаманці(ях), що має(ють) спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 53975,15 гривня (UAH).

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берковською Мариною Сергіївною від 07 квітня 2025 року звернуто стягнення на доходи боржника: ОСОБА_1 , що отримує дохід у Дніпропетровському обласному центрі зайнятості, та постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця: з них 25% фактичного доходу - чергові аліменти, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а решту - на погашення заборгованості з виплати аліментів, яка станом на 31.03.2025 року складає 17250.55 гривня (UAH).

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берковською Мариною Сергіївною від 23 травня 2025 року звернуто стягнення на доходи боржника: ОСОБА_1 , що отримує дохід в ПП «Рось», та постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця: з них 25% фактичного доходу - чергові аліменти, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а решту - на утримання заборгованості з виплати аліментів, яку бухгалтеру нарахувати відповідно до фактичних доходів боржника, починаючи з 01.05.2025 року. Заборгованість станом на 30.04.2025 року відсутня. Після повного утримання заборгованості з виплати аліментів проводити стягнення в такому порядку: утримувати 50% фактичного доходу боржника щомісяця: з них 25% фактичного доходу - чергові аліменти, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а решту - на сплату штрафу на користь стягувача в розмірі 28148,84 грн. та виконавчого збору в розмірі 12179,38 грн., а всього - 40328,22 грн.

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берковською Мариною Сергіївною від 29 травня 2025 року звернуто стягнення на доходи боржника: ОСОБА_1 , що отримує дохід у Дніпропетровському обласному центрі зайнятості, та постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50 % фактичних доходів щомісячно: з них 25 % чергових аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а решту - на утримання заборгованості зі сплати аліментів, яку бухгалтеру нарахувати самостійно, відповідно до фактичних доходів боржника, починаючи з 01.05.2025 року. Заборгованість станом на 30.04.2025 року відсутня.

19.09.2025 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника на суму залишку штрафу на користь стягувача та виконавчого збору, як «ОТП Банк», в якому, відповідно до інформації ДПС України, боржником відкрито розрахунковий рахунок 13.07.2025 року.

Заборгованість з виплати аліментів станом на 31.10.2025 року складає 1 598,00 грн., штраф на користь стягувача складає 24898,88 грн., виконавчий збір 12151,81 грн.

До 19.11.2025 ОСОБА_1 не звертався до Індустріального ВДВС у місті Дніпрі із заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, і не звертався із відповідною заявою про зняття арешту з коштів.

Згідно матеріалів виконавчого провадження 19.11.2025 року, надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з розрахункового рахунку для виплати пенсії.

Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.11.2025 року ОСОБА_1 , станом на 17.11.2025 має в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на який отримує пенсійні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

25.11.2025 року ОСОБА_1 на електронну пошту направлено лист (вих.№ 95065 від 25.11.2025 року), в якому роз`яснено, що для прийняття рішення про зняття арешту з коштів необхідно надати до відділу виписку про рух коштів по вищевказаному рахунку за період з 04.10.2024 року, як підтвердження факту, що на розрахунковий рахунок надходять виключно соціальні виплати.

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берковською Мариною Сергіївною від 24 грудня 2025 року знято арешт з НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, що належить боржнику: ОСОБА_1 . У постанові зазначено, що до державного виконавця 10.12.2025 року надійшла заява боржника ОСОБА_1 щодо зняття арешту з коштів на рахунку разом з інформаційною довідкою від АТ КБ "ПриватБанк" та випискою про рух коштів по рахунку за період з 01.10.2024 по 25.11.2025 року. Розглянувши надані документи встановлено, що на розрахунковий рахунок надходять виключно соціальні виплати.

Також під час розгляду справи було встановлено, що 28.11.2025 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, які утримані з доходів ОСОБА_1 в сумі 5 902, 50 грн, як аліменти за період з липня по листопад 2025 року, по 1 180, 50 грн. за кожний місяць.

03.12.2025 розпорядженням державного виконавця кошти було розподілено та перераховано: 1598 грн. аліменти за грудень 2025 року на користь ОСОБА_3 та 4 304, 50 грн. - штраф на користь стягувача.

Так, права та обов`язки виконавців визначені статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Частинами 1-3, 10 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

За своїм змістом стаття 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №905/361/19 (п. 7.14) виклала правовий висновок про те, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» .

Окрім того, пунктом 102 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX : фізичні особи боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Так, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Тобто, після отримання документального підтвердження, що рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, що належить боржнику: ОСОБА_1 є рахунком, на який фактично нараховуються тільки соціальні виплати, і в разі отримання документального підтвердження, на нього існують заборони звертати стягнення.

Саме після направлення заяви ОСОБА_1 державному виконавцю та надання ним документів, що підтверджують, що на рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК надходять виключно соціальні виплати, державним виконавцем винесено відповідну постанову та знято арешт.

У даному випадку накладання арешту та звернення стягнення на доходи боржника здійснено державним виконавцем у зв`язку із стягненням у примусовому порядку аліментів на утримання його дитини та наявності заборгованості по їх сплаті, та за відсутності документального підтвердження, що рахунок, на який накладено арешт має спеціальний режим використання, та відповідно на нього надходять тільки соціальні виплати.

Отже, скарга в частині визнання протиправним стягнення державним виконавцем Берковською М.С. при проведенні виконавчих дій з ОП N? 62214156 коштів у розмірі 100% що надходило на рахунок НОМЕР_1 за період 01.10.2024 25.11.2025р.р., не підлягає задоволенню.

Водночас, суд погоджується з доводами боржника, що внаслідок бездіяльності державного виконавця, а саме несвоєчасного винесення та направлення постанови до Головного управління Пенсійного фонду України, відбулось стягнення аліментів за липень, серпень, вересень 2025 року, як державним виконавцем, так і Головним управлінням Пенсійного Фонду України.

Так, згідно матеріалів виконавчого провадження 30.06.2025 року до Індустріального відділу державної виконавчої служби від Лівобережного УСЗН Дніпровської міської ради надійшов лист, в якому повідомлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2025 року№ 695 «Деякі питання надання окремих видів державної соціальної допомоги Пенсійним фондом з 01.07.2025 року до ПФУ передаються функції призначення та виплати державних соціальних допомог, а отже управління не матиме можливості здійснювати утримання сум аліментів, зокрема, з ОСОБА_1 , так як виплата допомоги буде здійснюватись Пенсійним фондом України.

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берковською Мариною Сергіївною від 05 серпня 2025 року звернуто стягнення на доходи боржника: ОСОБА_1 , що отримує дохід в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, та постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця: з них 25% фактичного доходу - чергові аліменти, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а решту - на утримання заборгованості з виплати аліментів, яку бухгалтеру нарахувати відповідно до фактичних доходів боржника, починаючи з 01.07.2025 року. Заборгованість станом на 30.06.2025 року відсутня. Після повного утримання заборгованості з виплати аліментів проводити стягнення в такому порядку: утримувати 50% фактичного доходу боржника щомісяця: з них 25% фактичного доходу - чергові аліменти, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а решту - на сплату штрафу на користь стягувача в розмірі 28148,84 грн. та виконавчого збору в розмірі 12179,38 грн., а всього - 40328,22 грн.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язань вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ст. 28 Закону «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця, які є підставою для відрахувань із виплат боржника, мають бути надіслані сторонам та відповідним установам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Під час судового розгляду державним виконавцем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного надсилання копії постанови до Головного управління Пенсійного фонду України.

Як встановлено під час розгляду справи, дійсно з боржника за липень, серпень та вересень 2025 року державним виконавцем було стягнуто аліменти з рахунку боржника № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ ПРИВАТБАНК. У той же аліменти були стягнуті за зазначений період і Головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, враховуючи зазначені вище обставини та положення законодавства, несвоєчасне вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішень призвело до порушення майнових прав боржника, а тому скарга у цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 448 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Берковської М.С. щодо несвоєчасного проведення виконавчих дій у зв`язку з передачею функцій призначення та виплати соціальних допомог ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда