Справа № 2н-248/2009
Провадження № 4-с/331/5/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Солов`ян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Арсенюк Оксани Валеріївни, заінтересована особа Акціонерне товариство «Сенс Банк»,-

ВСТАНОВИВ:

До Олександрівського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга Візнюк В.С. в особі представника ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Арсенюк О.В., заінтересована особа АТ «Сенс Банк».

В обґрунтування скарги зазначено, що 07.10.2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області у справі № 2н-248/2009 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144 537,02 грн. На підставі вказаного судового наказу, постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькут Т.В. від 09.09.2010 р. відкрито виконавче провадження № 21299306 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144 537,02 грн. та внесено запис про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_1 до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 10237975. В межах виконавчого провадження № 21299306 заступником начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області Мондровським М.М. проведено електронні торги по реалізації арештованого майна, а саме автомобіля марки «Chevrolet Aveo», 2008 р.в., днз НОМЕР_1 на користь стягувача перераховано борг у розмірі 97 845,30 грн. В подальшому, 14.12.2015 заступником начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області Мондровським М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 21299306 згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до Другого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області. 13.01.2026 р. державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ Цимбалюк М.Ю. відкрито виконавче провадження № 49784910 з виконання судового наказу № 2н-248, виданого 07.10.2009 Шахтарським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144 537,02 грн. Залишок заборгованості на момент відкриття виконавчого провадження становив 46 691,72 грн. Далі, 28.01.2020 р. головним державним виконавцем ВДВС у м. Луцьку Західного МУ МЮ Арсенюк О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49784910 з примусового виконання судового наказу № 2н-248, виданого 07.10.2009 Шахтарським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 49784910 стала ухвала Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2019 р., якою судовий наказ № 2н-248/2009, виданий 07.10.2009 р. Шахтарським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144 537,02 грн. скасований. Відтак, підстави для наявності записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі обтяжень об`єктів нерухомого майна відсутні. В даному випадку, вважають, що наявність арешту майна боржника та запису про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 № 10237975 від 13.09.2010 унеможливлюють здійснення нею прав власника щодо належного їй майна. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати бездіяльність головного державного виконавця ВДВС у м. Луцьку Львівського МУМЮ України Арсенюк О.В., що полягає у відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно боржника та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна записів про арешт нерухомого майна протиправною; зобов`язати головного державного виконавця ВДВС у м. Луцьку Львівського МУМЮ України Арсенюк О.В. або іншу уповноважену особу відділу, скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що був накладений постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. у виконавчому провадженні № 21299306 з примусового виконання судового наказу № 2н-248 , виданого 07.10.2009 Шахтарським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144 537,02 грн. та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 № 10237975 від 13.09.2010, внесеного на підставі постанови старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. про відкриття виконавчого провадження, б/н від 09.09.2010.

Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2025 року було відкрито провадження за скаргою.

19.12.2025 року представником АТ «Сенс Банк» подано заперечення на скаргу, в яких зазначено, що на момент винесення постанови про накладення арешту, судовий наказ був чинний, відтак відсутні підстави вважати, що державний виконавець діяв недобросовісно. Метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження». Також, державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Правові підстави щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 були відсутні при закінченні виконавчого провадження. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що арешт було накладено саме в рамках виконавчого провадження з виконання судового наказу. Зважаючи на викладене, вважають, що скарга задоволенню не підлягає.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд скарги без участі скаржника та її представника, просила скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв не надали. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши скаргу та надані письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду, врегульований у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» було змінено територіальну підсудність судових справ з Шахтарського міськрайонного суду Донецької області на Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Згідно із розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.09.2022 року № 49/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області на Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

На виконання Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-ІХ від 26.02.2025 назва Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінена на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

Судом встановлено, що судовим наказом Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 16.07.2020 року стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом в розмірі 119 650,50 грн., по процентам 6982,56 грн., пені в сумі 17 903,96 грн. усього 144 537,02 грн., та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490077512 звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet Aveo TC58U, 2008 року випуску, колір сірий, д.н. НОМЕР_1 , № кузову НОМЕР_2 , тип легковий сєдан (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане Луцьке ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській обл. 06.06.2008), що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля ЗАТ «Альфа-Банк» з укладанням від імені ОСОБА_1 , угод щодо оплатного відчуження в будь-який спосіб з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, отримання витягів з державного реєстру прав власності, а також надання ЗАТ «Альфа-банку» всіх необхідних повноважень для здійснення такого відчуження.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2019 року скасовано судовий наказ № 2н-248/2009, виданий 07.10.2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за заявою ЗАТ «Альфа-Банк» в особі ТОВ «ЕКОЛЛ» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом в розмірі 119 650,50 грн., по процентам 6982,56 грн., пені в сумі 17 903,96 грн. усього 144 537,02 грн., та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490077512 звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet Aveo TC58U, 2008 року випуску, колір сірий, д.н. НОМЕР_1 , № кузову НОМЕР_2 , тип легковий сєдан (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане Луцьке ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській обл. 06.06.2008), що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля ЗАТ «Альфа-Банк» з укладанням від імені ОСОБА_1 , угод щодо оплатного відчуження в будь-який спосіб з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, отримання витягів з державного реєстру прав власності, а також надання ЗАТ «Альфа-банку» всіх необхідних повноважень для здійснення такого відчуження.

Відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18514 від 19.02.2025 року, повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 21299306 з примусового виконання судового наказу № 2н-248, виданий 12.11.2009 Шахтарським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144 537,02 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження № 21299306 від 09.09.2010 старшим державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькут Т.В. внесено запис про обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 10237975. В подальшому, 13.12.2015 заступником начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області Мондровським М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до Другого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області. В межах виконавчого провадження № 21299306 заступником начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області Мондровським М.М. проведено електронні торги по реалізації арештованого майна, а саме, автомобіля марки «Chevrolet Aveo», 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 . На користь стягувача перераховано борг у розмірі 97845,30 грн. В подальшому, 13.12.2015 заступником начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області Мондровським М.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до Другого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області. 13.01.2016 державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області Цимбалюк М.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 2н-248, виданий 12.11.2009 Шахтарським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144537,02 грн. Залишок заборгованості на момент відкриття виконавчого провадження становив 46691,72 грн. 28.01.2020 головним державним виконавцем ВДВС у м. Луцьку Західного МУ МЮ Арсенюк О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49784910 з примусового виконання судового наказу № 2н-248, виданий 12.11.2009 Шахтарським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Станом на 19.02.2025 в Єдиному реєстрі боржників відсутні записи про боржника ОСОБА_1 . Станом на 19.02.2025 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі обтяжень об`єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_4 № 10237975 від 13.09.2010, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н, 09.09.2010, старшим державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькут Т.В.

Згідно із листом Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 32167 від 07.03.2025 року, за результатами розгляду заяви від 28.02.2025 про скасування арешту нерухомого майна ОСОБА_1 № 10237975 від 13.09.2010, повідомлено, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у зв`язку з чим у ВДВС у м. Луцьку Західного МУ МЮ відсутні підстави для зняття арешту.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 426248157 від 09.05.2025 року, наявний запис про обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10237975, зареєстрований 13.09.2010 за № 10237975 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, 09.09.2010, старший державний виконавець Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькут Т.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, в межах суми боргу в розмірі 144537,02 грн., власник: ОСОБА_1 .

Згідно із інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка перебуває у відкритому доступі, станом на час розгляду скарги відсутні виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено, як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що арешт накладався державним виконавцем на виконання судового рішення, яке скасовано, а виконавче провадження № 21299306 з його примусового виконання постановою заступника начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області від 13.12.2015 р. закінчено, суд вважає, що не скасування арешту на майно ОСОБА_1 у ВП №21299306, предмет виконання якого є ідентичним - виконавчий лист № 2н-248, становить невиправдане втручання у право особи на мирне володіння своїм майном.

При цьому, на момент закінчення виконавчого провадження № 21299306 відповідно до п.10 ч.1 ст.49 та ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент закінчення виконавчого провадження), правові підстави щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 були відсутні, а тому підстав для визнання бездіяльності державного виконавця протиправними суд не вбачає.

З огляду на правомірну відмову державного виконавця у знятті обтяження з нерухомого майна Візнюк В.С., що було накладено в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2н-248 від 12.11.2009 р., суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу ВДВС у м. Луцьку Львівського МУ МЮ України скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що був накладений постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. у виконавчому провадженні № 21299306, що в ефективний спосіб дозволить відновити право на мирне володіння майном.

Водночас, вимога скаржника виключити відомості про відповідне обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду про скасування арешту є самостійною підставою для виключення відповідного запису про накладення арешту на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Арсенюк О.В., заінтересована особа Акціонерне товариство «Сенс Банк» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 83, 353, 354, 447 - 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Арсенюк Оксани Валеріївни, заінтересована особа Акціонерне товариство «Сенс Банк» - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що був накладений постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. у виконавчому провадженні № 21299306 з примусового виконання судового наказу № 2н-248, виданого 07.10.2009 року Шахатрським міськрайоннийм судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144 537,02 грн.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька