Справа № 136/1658/25
Провадження № 22-ц/801/44/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Присяжний О. І.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 рокуСправа № 136/1658/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про скасування заборгованості з газопостачання за спожитий природній газ,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Вінницягаз Збут» про скасування заборгованості з газопостачання за спожитий природній газ, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2009 році її сім`я стала споживачем природного газу та користується послугами з газопостачання, а також за рахунком НОМЕР_1 щомісячно, з року в рік, здійснює оплату за спожите. Оплата відбувається за розрахунковою книжкою з оплати за природній газ, де фіксуються всі потрібні відмітки про оплату. Починаючи з 2021 року їй надходять повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості з попередженням про стягнення боргу у судовому порядку. За наслідками отриманих повідомлень та здійснених позивачем проплат, у останньої виникли питання щодо появи боргу та його погашення, у зв`язку із чим вона неодноразово зверталася до відповідача. Зазначає, що довідка про фінансовий стан з показниками оплати, акт звірки та повідомлення на її запит від 12.07.2023 мають розбіжності: відсутність як показників лічильника так і нарахувань, які не відповідають існуючим чекам про сплату. На її думку ТОВ «Вінницягаз збут» діє на власний розсуд, спираючись лише на власні підстави у нарахуваннях з перевищенням, в слід чого було подано позов про сплату заборгованості на суму 10 776,19 грн, який суд задовольнив (справа №136/1644/23). Підставою для винесення рішення стала кількість використаних кубів у розмірі 1 412,31, що заперечується нею у зв`язку із неможливістю однією особою, яка проживає у квартирі за площею 54 м2 використання вказаного об`єму газових потреб за один місяць. У зв`язку із наведеними обставинами та на підставі поданих до позовної заяви доказів звернулася до суду із вимогами до відповідача про скасування заборгованості з газопостачання за спожитий природній газ в розмірі 10 776,19 грн.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про скасування заборгованості з газопостачання за спожитий природній газ.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати розгляд справи судом першої інстанції в повному розгляді.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вінницягаз Збут» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується розрахунковою книжкою з оплати за природний газ о/р. НОМЕР_1 (а.с. 7).

Повідомленням про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 01.09.2021 споживача ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 01.09.2021р. за її особовим рахунком НОМЕР_1 накопичена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 1 532,40 грн, № 042836 - 21025,22 м.куб на дату 01.09.2021р. (а.с. 8).

Повідомленням про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 07.02.2022 споживача ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 07.02.2022р. за її особовим рахунком НОМЕР_1 накопичена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 11 313,97 грн. (а.с. 8).

Відповідно до акту звірки розрахунків за послуги з газопостачання надані ТОВ «Вінницягаз Збут» до об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) борг на кінець розрахункового періоду (вересень 2023) становить 10 776,19 грн (а.с. 10).

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.01.2024 у справі № 136/1644/23 за позовом ТОВ «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_1 , позовні вимоги ТОВ «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 10 776,19 грн (а.с. 29-32).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у рішенні Липовецького районного суду Вінницької області від 23.01.2024 по справі № 136/1644/23 судом встановлено:

« З метою здійснення обліку всіх операцій щодо нарахувань за спожитий природний газ, оплат та інших операцій, на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 .

Всупереч норм та вимог діючого законодавства України, відповідач, використовуючи природний газ для побутових потреб, в період з 01.01.2022 по 01.05.2022 здійснювала оплати за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10 776,19 грн., що підтверджується довідкою про фінансовий стан (а.с. 14)….

…. Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Тому, позивач долучає до заяви лише роздрукований витяг типового договору постачання природного газу, оскільки зобов`язання у споживача виникли в силу положень визначених Розділом ІІІ Правил постачання природного газу і додатково не потребують підписання двостороннього договору…

….Судом встановлено, що ТОВ «Вінницягаз Збут», як сторона договору постачання природного газу побутовому споживачу здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки за наданими йому числовими значеннями об`єму спожитого газу, що визначені Оператором ГРМ, а саме AT «Вінницягаз», обсяги природного газу, які є обов`язковими для нього, як постачальника, у взаємовідносинах із споживачем.

Для всебічного та об`єктивного розгляду справи ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулося до АТ «Вінницягаз» з запитом №217007.2-СК-945-0723 від 03.07.2023 (а.с. 15) про надання інформації стосовно споживача за адресою: АДРЕСА_1 щодо фактичних показників лічильника газу, за період 01.12.2020 по 01.05.2022 року зафіксованих за вказаною адресою у відповідні календарні періоди. На вказаний запит, Товариству надійшла відповідь від АТ «Вінницягаз», вих. №210-Сл-13026-0723 від 12.07.2023 (а.с. 16) з інформацією про об`єми та обсяги розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу який у відповідності до вимог Кодексу газотранспортної системи затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2493 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за №1378/27823, було проведено Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача з помісячним відображенням у відповідні періоди.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом було встановлено, що відповідач договірні зобов`язання щодо оплати за спожитий природний газ в повному обсязі та належним чином не виконує, останній платіж нею було здійснено у червні 2022 року, відповідно до обсягу використаного природного газу, що зумовило виникнення заборгованості перед ТОВ «Вінницягаз Збут», яка складає 10 776,19 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для нарахування та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу на суму 10 776,19 грн уже були предметом розгляду по цивільній справі № 136/1644/23, судове рішення за наслідками такого розгляду набрало законної сили, а отже повторна перевірка правомірності нарахування заборгованості у межах іншої цивільної справи суперечитиме положенням цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 4 ст. 82 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року по справі № 136/1644/23, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року, встановлено, що з метою здійснення обліку всіх операцій щодо нарахування за спожитий природний газ, оплат та інших операцій, на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 .

Всупереч вимог діючого законодавства України, ОСОБА_1 , використовуючи природний газ для побутових потреб, в період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2022 року здійснювала оплату за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10 776,19 грн, що підтверджується довідкою про фінансовий стан.

Також судом було встановлено, що відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті послуг з постачання природного газу, а також іншого розрахунку заборгованості або ж доказів на погашення розміру заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг (за послуги постачання природного газу).

При цьому, суд звертає увагу, що нарахування за спожиті послуги здійснено за встановленими тарифами з урахування кількості спожитого природного газу, що обраховується за допомогою індивідуальних приладів обліку газу для споживачів природного газу.

Вказане рішення суду після його перегляду судом апеляційної інстанції набрало законної сили, на даний час є чинним та має преюдиційний характер у даній справі.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки підстави для нарахування ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу та обґрунтованості їх стягнення уже були предметом розгляду по цивільній справі № 136/1644/23, судове рішення за наслідками такого розгляду набрало законної сили, тому відсутні підстави для задоволення позову про скасування заборгованості з газопостачання за спожитий природній газ.

Відповідно до ч. 1. ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким зобов`язати розгляд справи судом першої інстанції в повному розгляді, не входять до повноважень апеляційного суду у відповідності до ст. 374 ЦПК України.

Зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 зводиться до незгоди з ухваленим судовим рішенням. При цьому змістовних доводів на підтвердження незаконності рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено. Нових доказів позивачкою суду надано не було, доводи апеляційної скарги є аналогічними тим, що викладені у позовній заяві, на які судом першої інстанції надана ретельна відповідь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: С.Г. Копаничук

В.В. Оніщук