Справа № 522/3497/26-Е
Провадження № 2-з/522/182/26
УХВАЛА

16 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Білозор Олесі Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.03.2026 року через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 , який поданий адвокатом Білозор Олесею Олександрівною, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Матеріали позову суддя отримала 11.03.2026 року.

Разом з позовом було подано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Білозор Олесі Олександрівни про забезпечення позову, в якій просила в забезпечення вищевказаного позову:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», код 43212924.

- зупинити продаж майна: чотирикімнатної квартири, загальною площею 129,4 кв.м, житловою площею 69,4 кв.м , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, право власності на яку 12.10.2021 року зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», код 43212924

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які речових виконують функції реєстрації, вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно відносно об`єкта нерухомості: чотирикімнатної квартири, загальною площею 129,4 кв.м, житловою площею 69,4 кв.м , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

13.03.2026 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відряджені.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 12.10.2021 року індексний номер 60999157 про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , винесеного державним реєстратором Івановим Ігорем Володимировичем, Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області.

Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі його задоволення з огляду на те, що наявні загрози порушення прав позивача на спірне майно шляхом відчуження даного майна на користь третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначено, що з інтернет-порталу ДП «СЕТАМ» Позивачу стало відомо про те, що Відповідачем ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» квартира Позивача, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , передана на продаж, лот №595097. Датою проведення аукціону визначено 17 березня 2026 року, дата публікації оголошення на порталі ДП «СЕТАМ» - 02 березня 2026 року.

Зазначені обставини є суттєвими щодо намірів відповідача на відчуження спірного об`єкту який є предметом позову.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Забезпечення позову шляхом арешту майна, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій відповідачів, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Суд вважає достатнім способом вжиття заходу забезпечення у вигляді накладання арешту на майно задля уникнення можливих подальших змін власника. Такий захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі.

У постанові від 11 травня 2022 року у справі № 317/2155/22 Верховний Суд дійшов висновку про те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування для вирішення справи та способу забезпечення позову немає, однак їх одночасне застосування не відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведене суд вважає, що у вимогах про заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які речових виконують функції реєстрації, вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно відносно об`єкта нерухомості: чотирикімнатної квартири, загальною площею 129,4 кв.м, житловою площею 69,4 кв.м , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100: та зупинення продажу майна: чотирикімнатної квартири, загальною площею 129,4 кв.м, житловою площею 69,4 кв.м , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, право власності на яку 12.10.2021 року зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», код 43212924 - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 27, 76, 81, 149-153, 157, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Білозор Олесі Олександрівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», код 43212924 - до розгляду справи по суті.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Савельєва Артура, 6).

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.