Справа № 700/1063/25
Провадження № 2/700/139/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді: Пічкура С.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О.,

представника позивача- адвоката: Сердійчука О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №700/1063/25, провадження №2/700/139/26 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сперіус Бум", про захист прав споживача та встановлення факту невиконання обов`язку кредитора,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № /5 у розмірі 21380,00 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме:судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Свої позовні вимоги обгрутовує тим, що 06.02.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /5, за яким позичальнику наданий кредит в сумі 9000 грн, строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,75 % за один день користування кредитом.

Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та

перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у

розмірі: - 9000,00 грн. 06.02.2020 на банківську карту № НОМЕР_1 -XXXX-5426 відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні кредитного договору. Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у

повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням.

11.02.2022 було укладено договір № 11-02/22 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № /5.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № /5.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 126472,50 грн, яка складається з: 9000.00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10380,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

До позовної заяви представником позивача додано клопотання про витребування додаткових доказів у АТ КБ «ПриватБанк» належності платіжної картки відповідачу та факту зарахування коштів на картковий рахунок відповідача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Заперечив проти позову повністю з тих підстав, що первісний кредитор коштів по договору не переказував, а тому у нього не виникли права кредитора і не перейшли від нього до позивача; надана позивачем копія Кредитного договору не містить жодних підписів обох

його Сторін а ні «звичайних», а ні «електронних», оскільки оригіналу такого

договору не існує взагалі, наданий текст не має обов`язкових реквізитів електронного документа, а не погоджені у письмовій формі умови кредитування не можуть застосовуватись до правовідносин Сторін; Умови про «договірне» продовження строку кредитування та збільшення

фіксованої процентної ставки та витрат по кредиту є нікчемними, не

відповідають законодавству України та правовим висновкам Верховного Суду,

засадам добросовісності, розумності та справедливості цивільно-правових

зобов`язань. Однак належні докази перерахування ТОВ «ІНФІНАНС» коштів по договору - первинний бухгалтерський документ (меморіальний ордер) та/або засвідчена його Банком виписка про дійсний переказ коштів від ТОВ «ІНФІНАНС» Відповідачу у дату 02.09.2020 р. Позивачем не надані.

Натомість Позивачем надано копію листа-довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» відповідно до якого у дату у дату 02.09.2020 р. останнім було проведено наступну операцію: «02.09.2020 14:38 на суму 9000 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 65163169, призначення платежу: Зачисление 9000 грн на карту НОМЕР_2 », без відомостей про платника, отримувача, їх рахунки, банківські установи та призначення платежу пов`язане з Кредитним договором.

Даний лист-довідка не може бути доказом видачі позики по договору Первісним кредитором, оскільки не відповідає за змістом ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні та ст. 78 ЦПК України, не є первинним бухгалтерським документом, оскільки не зазначені повні реквізити сторін платежу, неможливо встановити зокрема платника та отримувача, їх рахунки, призначення платежу, фактичне проведення платежу банками в яких відкрито рахунки. Лист не містить обов`язкових реквізитів первинного документа, не підтверджує реальність господарської операції і не дозволяє ідентифікувати осіб, які брали участь у ній

Суперечність умов договору має тлумачитись на користь

спожиОскільки Кредитний договір є двостороннім, фінансова установа в частині обов`язку передати кредитні кошти у власність позичальника є боржником, а права кредитора виникають у неї тільки після виконання вказаного обов`язку. Ані договір ані закон не передбачаються можливості видачі кредиту іншою особою, яка може відбуватися виключно зі згоди Відповідача (ст.ст. 520, 527) у письмовій формі (ст.ст. 520, 513 ЦК України).

Отже, Первісний кредитор зобов`язаний був видати позику особисто, і тільки після цього отримав би право вимагати стягнення з позичальника коштів на власну користь. Будь-які інші надходження Відповідачу коштів у дар або без правових підстав (ст. 1212 ЦК України), від інших осіб які не є кредитодавцем по договору, не є виконанням Первісним кредитором свого обов`язку по договору і не породжує у нього прав, які міг набути від нього Позивач, в т.ч. на звернення до Суду з цим позовом.

До суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сперіус Бум", про захист прав споживача та встановлення факту невиконання обов`язку кредитора.

Свої позовні вимоги обгрутовує тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /5 від 02.09.2020 р. з ТОВ «ІНФІНАНС».

Відповідно до назви, змісту Кредитного договору та паспорта споживчого кредиту цей кредит є споживчим кредитом з поширенням на нього Закону України «Про споживче кредитування» та іншого спеціального законодавства. Оскільки перерахування ТОВ «ІНФІНАНС» кредитних коштів ніколи не відбулося, доказами чого стануть витребувані в оригіналах первинні документи та виписки з його рахунку, то і строк кредитування та нарахування відсотків перебіг не почав, а Кредитний договір має кваліфікуватися як неукладений та нікчемний в силу закону. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Для того, щоб виник обов`язок повернути борг слід довести і факт передачі коштів. За відсутності факту передання суми позики, навіть з підписаним договором, то такий договір вважається неукладеним.

Кошти не беруться нізвідки, обов`язок видачі кредиту є обов`язком первісного кредитора, а не ТОВ «Універсальні платіжні рішення» чи будь-кого іншого. Однак належні докази перерахування ним коштів - первинний бухгалтерський документ та/або засвідчена його Банком платника виписка про дійсний переказ коштів у дату 02.09.2020 р. Суду не надані, оскільки ТОВ «ІНФІНАНС» ніяких коштів ніколи за договором ніколи не видавало. А тому просить встановити факт невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (чинна назва Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕРІУС БУМ», ) обов`язку видачі коштів по Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /5 від 02.09.2020 р. на користь ОСОБА_1 .

Представник позивача за первісним позов направив заперечення проти прийняття зустрічної позовної заяви та просив повернути ОСОБА_1 зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сперіус Бум» про встановлення факту невиконання обов`язку кредитора без розгляду з наступних підстав.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Доводи позивача за зустрічним позовом не відповідають дійсності. Відповідач вказує на відсутність доказів перерахування коштів за кредитним договором, при цьому відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і має безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, відповідач мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування.

Проте, вищезазначені вимоги не знаходять свого відображення у зустрічній позовній заяві. Окрім того, відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом не сплачено судовий збір за подання зустрічної позовної заяви.

Посилання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними та передчасними, оскільки жодних доказів щодо порушенням прав ОСОБА_1 надано не було.

Додатково звертає увагу суду, що зустрічний позов, відповідачем ОСОБА_1 , подано не лише до первісного позивача ТОВ «Коллект Центр», а також й до ТОВ «СПЕРІУС БУМ», що не входить до кола первісного позивача у цій цивільній справі, таким чином, ТОВ «СПЕРІУС БУМ» не може бути відповідачем за зустрічним позовом.

З метою отримання доказів відповідач самостійно звернулася до власного банку з заявою з проханням невідкладно надати докази. Відповідь банку по суті заяви після її отримання від банку сторона відповідача надасть суду добровільно

Крім того, позивачем пропущено строк на подання даного клопотання передбачений ст. 83 ЦПК України, згідно з якою Позивач повинен подати всі наявні у нього докази разом з позовною заявою, або зазначити у ній докази, які не можуть бути ним подані разом з позовом, причини, з яких він не може отримати їх самостійно та заходи, які були вжиті для їх отримання, чого Позивачем зроблено не було. У позовній заяві Позивач не зазначив доказів відсутніх у нього чи які труднощі він мав з їх збиранням до подання позову, які заходи він вживає для їх отримання. На момент подання відповіді на відзив строк подачі клопотання про витребування доказів передбачений ст. 83 ЦПК України пройшов, подання відповідачем відзиву не є поважною причиною його пропуску Позивачем, який прямо зазначив у позові, що проти розгляду справи на підставі наявних доказів не заперечує. Заперечення Відповідача проти позову не є якоюсь новою обставиною, яку Позивач не міг передбачити, збираючи докази для подання позовної заяви.

Також, відповідачем вже подано з відзивом клопотання витребувати первинні документи та виписку саме з рахунків первісного кредитора, щоб встановити рух коштів. Такі докази будуть достатніми, належними, достовірними і повними. Вони повністю охоплюють предмет доказування в частині видачі кредитних коштів ТОВ «ІНФІНАС». Всі три заяви відповідача про надання цих доказів добровільно їх отримувачами були проігноровані. Ні позивач, ні первісний кредитор, ні ТОВ «Універсальні платіжні рішення» запитаних відповідачем доказів не надали.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, заперечував проти зустрічного позову відповідача. Направив заперечення на відповідь на відзив в якому підтримав свої клопотання і просить їх розглянути і задовільнити та прийняти рішення про відмову у зустрічному позові.

Відповідачка за перівісгим позовом в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Судом встановлено, що 06.02.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /5, за яким позичальнику наданий кредит в сумі 9 000 грн, строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,75 % за один день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. З метою отримання кредитних коштів відповідач вказав свої анкетні та паспортні дані, та ідентифікаційний код. Також сторони поголили графік платежів за договором.

Згідно з копією квитанції №15435_5 від 09072025 на рахунок № НОМЕР_2 перераховано грошові кошти у розмірі 9000 грн, згідно договору № /5).

11.02.2022 було укладено договір № 11-02/22 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № /5.

10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № /5.

Відповідно до повідомлення та виписки за договором №б/н за період з 02 вересня 2020 року по 31 грудня 2022 року, наданого АТ «КБ «ПриватБанк» по рахунку відповідача, в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 . При цьому, з виписки вбачається, що на даний рахунок відповідача 02 вересня 2020 року було зараховано грошові кошти у розмірі 9000 грн.

Факт отримання коштів також підтверджується повідломленням АТ КБ "Приватбанк" від 22 грудня 2025 року №20.1.0.0.0/7-251219/62371-БТ та доданої випсики про рух коштів по рахунку.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Суд зауважує, що Договір містить прізвище, ім`я, по батькові відповідача, РНОКПП, паспортні дані, адресу, мобільний телефон, а також підписи у формі алфавітно-цифрової послідовності, що підтверджує факт укладення Договору між первинним кредитором та відповідачем і спростовує посилання представника відповідача.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання відповідачу грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки повідомленням та випискою по рахунку відповідача за договором №б/н за період з 02 вересня 2020 року по 31 грудня 2022 рок, наданих АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 , підтверджено факт переказу 02 вересня 2020 року на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 9000 грн, тобто отримання останнім кредитних коштів.

Натомість відповідач, який заперечує отримання цих коштів, на підтвердження своїх доводів, доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у Договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, не надав. Відповідач не позбавлений був можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства.

Отже, судом установлено факт невиконання відповідачем узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зауважує, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами була відповідачем погоджена, а виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін у відповідному договорі (постанова Верховного Суду від 07.04.2021 року у справі №623/2936/19).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов вищевказаних договорів факторингу та відповідно до вимог ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора а ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо зустрічної позовної заяв ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сперіус Бум", про захист прав споживача та встановлення факту невиконання обов`язку кредитора,суд зазначає наступне.

06.02.2020 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 (далі позичальник та/або відповідач) укладено Договір № /5 (далі Договір), відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 9 000 грн. Кредитний договір № /5 було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Заявки-Анкети на отримання кредиту № 3245567 реквізитами банківської платіжної картки є № НОМЕР_5 . Тобто відповідачем самостійно було вказано бажаний спосіб отримання кредитних коштів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17, провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.

Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (у редакції станом на день звернення позивача до суду) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно виписки по рахунку відповідача за договором №б/н за період з 02 вересня 2020 року по 31 грудня 2022 рок, наданих АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 , підтверджено факт переказу 02 вересня 2020 року на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 9000 грн, тобто отримання останнім кредитних коштів.

За таких обставин, враховуючи, що доведено факт тримання коштів в сумі 9000 грн ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмову у заоволенні зустрічної позовної заяви.

З вказаних підстав суд не приймає до уваги і інші заперечення відповідачки та її представника, тому первісний позов в частині вимог про стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків підлягає задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3ст. 133 ЦПК України).

Нормами ч.ч.2, 3, 4статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані копії договору про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, погодили надання позивачу юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості.

При розгляді питання щодо розміру витрат на правову допомогу які підлягають стягненню в даній справі, суд враховує, що було подано позовну заяву в якій окремим пунктом зазначено про проведення розгляду у відсутність представника позивача.

Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію ВС від 01.09.2020 р. у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних хоч і розглядалась у загальному провадженні.

Крім того, послуги надані адвокатом є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрат значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

З огляду на обставини справи, позицію сторони відповідача, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 5000 грн., що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд ,

ухвалив:

Задовольнити частково позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 (КПП НОМЕР_6 АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» ( м. Київ вул. Мечнікова, 3 офіс 306) заборгованість за договором № /5 від 06 лютого 2020 року у сумі 126 472 (сто двадцять шість тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (КПП НОМЕР_6 АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» ( м. Київ вул. Мечнікова, 3 офіс 306) витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та 5 000 грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовити.

Відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сперіус Бум", про захист прав споживача та встановлення факту невиконання обов`язку кредитора.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2026 року.

Суддя С. Д. Пічкур