Справа № 954/1999/25
Номер провадження 2/954/545/26
16 березня 2026 рокус-ще Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участю секретаря судового засідання Ферко Г. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Каховської районної державної адміністрації Херсонської області, Горностаївської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-
Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Каховської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідний актовий запис про смерть за № 21. Після смерті ОСОБА_3 спадщина не відкривалась. На момент смерті ОСОБА_3 разом з ним проживала та була зареєстроване за місцем проживання його дружина (мати Позивача) ОСОБА_4 , яка вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Однак, ОСОБА_4 не оформила своїх спадкових прав на частку у праві власності на житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , після смерті свого чоловіка. Крім того, на момент смерті ОСОБА_3 разом з ним проживала та була зареєстроване за місцем проживання й сама Позивач, однак вона також не оформила своїх спадкових прав на частку у праві власності на житловий будинок, після смерті свого батька. Таким чином, враховуючи норми діючого законодавства Позивач також вважається такою, що фактично прийняла спадщину на зазначений вище житловий будинок. В свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Таким чином, після смерті своїх батьків, Позивач набула право на спадщину.
ОСОБА_2 звернулась до Приватного нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О. О. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які Позивач прийняла, але не оформила своїх прав власності на житловий будинок після їхньої смерті. Однак, Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, у листах нотаріуса вих. № 912/02-14 від 04.08.2025, № 913/02-14 від 04.08.2025 зазначено, що позивач звернулась за свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та за свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , на частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до зазначених вище листів нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та реєстрації права власності на цей будинок, відповідно до відповіді КП «Херсонського бюро технічної інвентаризації» від 13.06.2025 за № 1047. Так, у зазначеному вище листі КП «Херсонського бюро технічної інвентаризації» повідомило, що щодо реєстрації права власності щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - надати інформацію щодо такої реєстрації є неможливою, оскільки КП «Каховське БТІ» ХОР є окремою юридичною особою та знаходиться на окупованій території.
Враховуючи наведене, представник позивача просила:
-визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на частину спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м.;
- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на частину спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м.
Позивач, її представник у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.
Представник відповідача Каховської районної державної адміністрації Херсонської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача Горностаївської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань, відзиву не надав.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горностаївського районного управління юстиції у Херсонській області 16.04.2013, актовий запис №21).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданного Білозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18.04.2025, актовий запис №05.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.11.1981, актовий запис №104, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 01.07.2011 уклали шлюб, після чого позивач набула прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 01.07.2011.
Частиною 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Статтею 68 Закону України «Про нотаріат», підпунктом 4.14. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Відповідно до пп.4.16, 4.19 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
У листах нотаріуса вих. № 912/02-14 від 04.08.2025, № 913/02-14 від 04.08.2025 зазначено, що позивач звернулась за свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та за свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , на частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до зазначених вище листів нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та реєстрації права власності на цей будинок, відповідно до відповіді КП «Херсонського бюро технічної інвентаризації» від 13.06.2025 за № 1047. Так, у зазначеному вище листі КП «Херсонського бюро технічної інвентаризації» повідомило, що щодо реєстрації права власності щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - надати інформацію щодо такої реєстрації є неможливою, оскільки КП «Каховське БТІ» ХОР є окремою юридичною особою та знаходиться на окупованій території.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Згідно з положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Згідно з копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 31.03.1988, виданного на підставі рішення Ради народних депутатів Горностаївського селищного виконкому №119/14 від 09.12.1987, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та право власності записане в реєстрову кадастрову книгу за №1527/4.
Відповідно до Акта приймання в експлуатацію завершеного будівництва житлового будинку та господарських споруд індивідуального забудовника ОСОБА_3 від 16.11.1987, рік побудови будинку визначений як 1987 рік.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідно до копії домової книги, по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .
За генеральним планом, по АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок, передпокій, ганок, літня кухня, погріб, туалет, що розташовані на земельній ділянці площею 811 кв. м.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019 року у справі № 907/310/18).
Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.
Таким чином суд підтверджує наявне право власності спадкодавця, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України, суд,-
Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Каховської районної державної адміністрації Херсонської області, Горностаївської селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на частину спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м. у порядку спадкування за законом.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на частину спадкового домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
СуддяВ.О. Каневський