Номер провадження 2/350/53/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Видойник І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, посилаючись на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 15 червня 2023 року було укладено договір кредитної лінії № 752844012. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 25 000 грн на умовах визначених зазначеним вище договором, перерахувавши їх 15 червня 2023 року на банківську карту № НОМЕР_1 (зазначену позичальником у Заявці при укладення договору), а ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплатити узгоджені сторонами проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором. Указаний договір підписано з використанням одноразового ідентифікатора. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до цього договору укладалися додаткові угоди, у тому числі і щодо продовження терміну дії договору факторингу. 13 лютого 2024 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання умов договору факторингу підписано Реєстр прав вимоги № 271 від 13 лютого 2024 року, за яким від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 . У подальшому 31 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 31//0724-01, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги в тому числі і до відповідача, а останнє за договором факторингу від 29 травня 2025 року відступило право вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС». Оскільки відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, за ним обліковується заборгованість у розмірі 117 223 грн 17 коп., яка складається з: 24 998 грн 08 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 92 225 грн 09 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи викладене вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» просить суд стягнути з відповідача на свою користь 117 223 грн 17 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати, зокрема 2 422 грн 40 коп. - сплаченого судового збору та 7 000 грн - витрат на правову допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Правом на відзив на позов не скористався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Суд установив, що 15 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 752844012, за умовами якого загальний розмір кредиту складає 25 000 грн, кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 15 липня 2028 року (п. 7.3 цього Договору). Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 25 000 грн на картку № НОМЕР_1 (зазначену ОСОБА_1 у Заявкі на отримання грошовий шкотів в кредит від 15 червня 2023 року), про що свідчить платіжне доручення від 15 червня 2023 року (а.с. 17). 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до цього договору укладалися додаткові угоди, у тому числі і щодо продовження терміну дії договору факторингу. Згідно Реєстру прав вимоги № 271 від 13 лютого 2024 року клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») відступило факторові (Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС») право вимоги заборгованостей до боржників клієнта, зокрема до боржника ОСОБА_1 (порядковий номер реєстру 248) на загальну суму 53 158 грн 33 коп. 31 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 31//0724-01, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги в тому числі і до відповідача. Згідно Реєстру прав вимоги № 1 від 31 липня 2024 року клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС») відступило факторові (Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС») право вимоги заборгованостей до боржників клієнта, зокрема до боржника ОСОБА_1 (порядковий номер реєстру 622) на загальну суму 117 223 грн 17 коп. 29 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансвоа компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» право вимоги в тому числі і до відповідача. Згідно Реєстру боржників, підписаного зазначеними вище сторонами угоди факторингу, клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС») відступило факторові (Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС») право вимоги заборгованостей до боржників клієнта, зокрема до боржника ОСОБА_1 (порядковий номер реєстру 5266) на загальну суму 117 223 грн 17 коп. Суд установив, що кредитний договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що передбачено положеннями Закону України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 , будучи обізнаним з умовами кредитування, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню за тілом кредиту та відсотками на користь позивача, який набув право вимоги первинного кредитора згідно з договором факторингу. Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 Цивільного кодексу України). Так, за приписами статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статтей 1054, 1055 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно за статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідно до частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і відповідач уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем MNV6D4P3). Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в розмірі 25 000 грн на картковий рахунок відповідача, вказаний ним у Заявці. ОСОБА_1 , у порушення умов договору, не повернув кредитні кошти, не сплатив проценти в установлений кредитним договором строк, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» обґрунтовано нарахувало заборгованість. Надалі Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором - Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС». Суд установив, що станом на день підписання Реєстру прав вимоги № 271 від 13 лютого 2024 року (за умовами договору факторингу № 28/1118/-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС») заборгованість ОСОБА_1 перед первісним кредитором становила 53 158 грн 33коп., з яких: заборгованість по основному боргу - 24 998 грн, 08 коп., заборгованість по відсотках - 28 160 грн 25 коп. Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до відповідача на суму 53 158 грн 33 коп. (Реєстр прав вимоги № 271 від 13 лютого 2024 року, порядковий номер 248). У подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 на суму 117 223 грн 17 коп., яка складається з: суми заборгованості по основному боргу - 24 998 грн 08 коп., суми заборгованості за відсотками - 92 225 грн 09 коп. (Реєстр прав вимоги № 1 від 31 липня 2024 року до Договору факторингу. Із зазначеного вище вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" здійснювалися подальші нарахування процентів, зокрема, на суму 64 064 грн 84 коп. (92 225 грн 09 коп. - 28 160 грн 25 коп.), які є незаконними та такими, що суперечать істотним умовам Договору, який сторони узгодили та уклали між собою. Слід зазначити, що позивач не надав суду детальної виписки, яким чином та на яких підставах Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС» здійснювало подальше нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 64 064 грн 84 коп. З наведенного вище слідує, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 53 158 грн 33 коп., з них: 24 998 грн 08 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 28 160 грн 25 коп. - відсотки (відступлене право вимоги первісним кредитором фактору), а тому позов підлягає частковому задоволенню. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд зазначає, що надані представником позивача докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу є належними, тому заявлені витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 3 174 грн 50 коп. (45,35 %) як і стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1 098грн 56 коп. (45,35 %). На підставі викладеного, керуючись статтями 3-13, 19, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» () заборгованість за договором кредитної лінії № 752844012 від 15 червня 2023 року у розмірі 53 158 (п`ятдесят три тисячі сто п`ятдесят вісім) грн 33 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 098 (одна тисяча дев`яносто вісім) грн 56 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 174 (три тисячі сто сімдесят чотири) грн 50 коп.

За заявою відповідача, поданою до суду у тридцятиденний строк з часу отримання його копії, заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а учасниками справи, які не були присутні при оголошенні рішення в той же строк і в тому ж порядку з моменту вручення їм копії рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (місцезнаходження: 02175, місто Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005; ; рахунок: НОМЕР_3 а АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» (, МФО 322001);

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя: Сокирко Л.М.