РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року

м. Рівне

Справа № 563/1691/25

Провадження № 22-ц/4815/106/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання - Пиляй І. С.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали стосовно судді Корецького районного суду Рівненської області Сірака Дмитра Юрійовича,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, постановленою із порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі, заперечуючи правомірність оскаржуваної ухвали та заявляючи вимогу про її скасування, також просить апеляційний суд винести окрему ухвалу стосовно судді Корецького районного суду Рівненської області Сірака Дмитра Юрійовича. Обґрунтовуючи свою вимогу, вказує, що суддя при розгляді його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, обмежив його в доступі до правосуддя та у праві на справедливий суд.

Зазначене клопотання не підлягає до задоволення.

У частині першій статті 262 ЦПК України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 в справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що «при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком».

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною другою зазначеної статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства`від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Доводи заявника щодо необхідності винесення апеляційним судом окремої ухвали в порядку статті 262 ЦПК України, на переконання суду, є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

Керуючись ст. ст. 262 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали стосовно судді Корецького районного суду Рівненської області Сірака Дмитра Юрійовича залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 січня 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.