Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Справа № 608/2469/25

Номер провадження2-п/608/2/2026

Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Яковець Н. В.

за участі секретаря Южди Л. С.

представника заявника (відповідача) адвоката Теслі П. О.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 21.11.2025 у цивільній справі № 608/2469/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Чортківського районного суду Тернопільської області із заявою про перегляд заочного рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 21.11.2025 у цивільній справі № 608/2469/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що при розгляді справи не було вирішено питання щодо залишення проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_2 з відповідачкою за місцем її проживання, а тому просить переглянути вказане рішення та при повторному розгляді вирішити питання щодо залишення проживання неповнолітнього сина з нею.

В судовому засіданні представник заявника (відповідача) - адвокат Тесля П. О. та заявниця заяву підтримали та просили задовольнити з мотивів, зазначених в ній.

Від позивача ОСОБА_1 та його представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, заперечували щодо перегляду заочного рішення.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального або спрощеного позовного провадження.

В контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленомуЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах державу часників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_1 про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням від 07.11.2025 року, яке направлялося за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання батьків відповідачки, дане повідомлення повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка просить переглянути заочне рішення тільки щодо невирішеного питання щодо залишення проживання неповнолітнього сина ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з нею. Оскільки позивач в позовній заяві не ставив вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, тому відсутність позиції відповідачки щодо проживання дитини з нею після розірвання шлюбу не впливає на законність та обґрунтованість заочного рішення та не є суттєвою обставиною, що перешкоджала б правильному вирішенню справи по суті та винесенню заочного рішення.

Також у разі спору та потреби про встановлення місця проживання сина з відповідачкою, вона може звернутися до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідачки слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 287, 284, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 21.11.2025 року - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом

Ухвала набрала законної сили "___"________________2026 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/2469/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію ухвали видано "___"_______________2026 року.

Секретар: