Справа № 645/7410/23
Провадження № 2/645/29/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі: Головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: представник позивача - Омельницька Т.В., представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг,-

В с т а н о в и в:

Харківський національний медичний університет (скорочено - ХНМУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг в розмірі 64226,05 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти (скорочено - ХМАПО) до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно наказу ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначено перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, зокрема - студентський гуртожиток АДРЕСА_2 . Відповідачка ОСОБА_1 посилилася до гуртожитку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 на підставі контракту №2826 від 08.06.2007 на тимчасове проживання в гуртожитку, який на день подання позову Позивачем є студентським гуртожитком № НОМЕР_2 ХНМУ. За умовами контракту, який було укладено строком на 1 рік, з 01.05.2007 року по 01.05.2008 року, оплата за проживання визначається, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., які займає наймач, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності з показниками встановлених лічильників обліку у будівлі гуртожитку (п.4.1 Контракту). Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачці та членам її родини кімнату № НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 , та згідно п. 3.2.3 Контракту зобов`язалось надавати наймачу комунальні послуги. Згідно п.п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, відповідачка, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку. Положеннями п. 4.2 Контракту передбачено, що наймач зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту). Відповідачка та члени її родини після закінчення строку дії контракту №2826 від 08.06.2007 продовжили проживати в кімнаті № НОМЕР_3 гуртожитку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 та користуватися всіма необхідними послугами. Отже, оскільки відповідачка не уклала новий договір на тимчасове проживання в гуртожитку №1 ХМАПО (станом на момент подачі позовної заяви студентський гуртожиток №7 ХНМУ), але продовжила займати кімнату АДРЕСА_3 із членами родини (чоловіком та донькою), між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку й території та відшкодування витрат на комунальні послуги. Відповідачка не сплачує відшкодування витрат за комунальні послуги, послуги з утримання будинку й території, у зв`язку із чим за період з 01.12.2020 року по 30.11.2023 року у неї утворилась заборгованість в сумі 64226,05 грн.

Ухвалою Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м. Харкова від 04.01.2024 року провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

27.02.2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись про недоведеність позовних вимог, відсутність належних, достатніх та допустимих доказів заявленої до стягнення суми заборгованості. В обгрунтування відзову зазначила, що позивачем не надані належні докази на підтвердження суми заявлених позовних вимог, що оплата за проживання в гуртожитку розрахована відповідно до собівартості утримання 1м2 житла, фактичних витрат згідно із показниками лічильників, відсутні дані про площу, яку винаймає відповідачка, стверджує, що позивач не погоджував із мешканцями гуртожитку житлово-комунальних тарифів на утримання гуртожитку та прибудинкової території з органами місцевого самоврядування. Також відповідачка вважає, що відсутні докази того, що об`єм наданих їй послуг, відповідає тарифам, встановленим ректором ХМАПО, нараховується виходячи з кількості осіб, в тому числі членів сім`ї наймача, також є недоведеним правильність та відповідність розрахунків вартості комунальних послуг та тарифів. Додатково відповідачка зазначає, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року по справі №520/7440/21 було визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та 06 червня 2024 року Другий апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». Таким чином, на цей час позивач не може вважатися правонаступником прав та обов`язків Харківської медичної академії післядипломної освіти, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а отже є неналежним позивачем у цій справі, тобто особою, права та інтереси якої не порушені. З огляду на викладене просить в задоволенні позову відмовити повністю. В усних поясненнях представник відповідачки звертає увагу суду, що відповідачка після початку військовий дій з червня 2022 не проживає в студентському гуртожитку, про що повідомила коменданта гуртожитку в усній формі під час виїзду. Також відповідачка звертала увагу, що позивачем не надані дані, які б підтверджували, що в сумі переданої позивачу від ХМАПО за Актом прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022 дебіторської заборгованості постійних мешканців гуртожитку в загальній сумі 8457762,20 грн. присутня заборгованість відповідачки, яка є предметом спору в даній справі.

Ухвалою Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м. Харкова від 27.05.2024 року зазначену справу прийнято в провадження судді Ульяніч І.В., справу призначено до розгляду.

Представник позивача - Омельницька Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав та способом, детально обґрунтованих в позовній заяві

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечувала у повному обсязі, зазначила, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, надала пояснення аналогічні відзиву. Вважала, що ХНМУ є неналежним позивачем. Зазначила, що відповідач після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними, які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно дорозпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 №103-р та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» Харківську медичну академію післядипломної освіти було реорганізовано шляхом приєднання до Харківського національного медичного університету.

В подальшому відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, в тому числі, будівлю гуртожитку АДРЕСА_4 , а також передано дебіторську заборгованість постійних мешканців гуртожитку станом на 01.11.2022 в сумі 8457762,20 грн. Такий акт затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343.

Наказом ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначений перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, серед яких студентський гуртожиток АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року, власником будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , є держава Україна, в особі Міністерства охорони здоров`я України. Харківському національному медичному університету належить право оперативного управління вказаним майном.

Відповідно до Контракту №2826 від 08.06.2007 року на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти із ОСОБА_5 , його було укладено на період з 01.05.2007 року по 01.05.2008 року (п.6.1. Контракту) із визначенням обов`язку мешканця здійснювати оплату за проживання, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників встановлених приладів обліку в будівлі гуртожитку. (п.4.1 Контракту).

Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачці та членам її родини: чоловік ОСОБА_6 , донька ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_5 .

Згідно п. 3.2.1 Контракту ХМАПО зобов`язалась надати мешканцям у тимчасове користування для тимчасового проживання житлове приміщення в гуртожитку та згідно з п. 3.2.3 Контракту, надати наймачу комунальні послуги.

Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, мешканець, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Плата за проживання у гуртожитку розраховується, виходячи із собівартості утримання 1 кв.м. площі, яку займає мешканець, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників приладів обліку, встановлених у будівлі гуртожитку ( п.4.1 Контракту).

Положеннями п. 4.2, Контракту передбачено, що мешканець зобов`язався не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту).

Даних про визнання недійсним укладеного між ХМАПО та Відповідачкою контракту №2826 від 08.06.2007 на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти матеріали справи не містять.

Після закінчення визначеного в п.6.1. Контракту №2826 від 08.06.2007 строку його дії відповідачка разом із членами своєї родини продовжила проживати та займати квартиру АДРЕСА_5 , не укладаючи нового контракту на проживання.

Доказів заперечення з боку ХМАПО та ХНМУ обставин подальшого проживання відповідачки разом із членами своєї родини в квартирі АДРЕСА_5 суду також не надано.

Отже встановлені судом фактичні обставини дають підстави для твердження про виникнення між сторонами з моменту укладення Контракту №2826 від 08.06.2007 та після закінчення терміну його дії договірних відносин щодо надання відповідачці житлової площі за договором найму і в силу таких відносин відповідачка зобов`язана нести витрати за проживання у гуртожитку своєї родини, а також за користання допоміжними приміщеннями для задоволення своїх санітарно-гігієнічних потреб і сплачувати спожиті комунальні послуги.

Відповідно до даних розрахунку ціни позову за період 01.12.2020 - 30.11.2023 суми відшкодування вартості обслуговування гуртожитку, освітлення міст загального користування, користування ліфтами тощо здійснений виходячи із корисної площі квартири №355- 71,2 кв.м., загальної опалювальної 79,6 кв.м., а також виходячи із фактичного проживання в цих приміщеннях відповідної кількості осіб.

Так, відповідно до довідки ХНМУ від 01.12.2023 №11 в квартирі АДРЕСА_6 , в період 01.12.2020 по 28.02.2022, фактично проживало 2 особи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , в період з 01.03.2022 по 30.10.2023 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 фактично не проживали.

Аналогічна за змістом інформація міститься у довідці від 20.05.2025 №2, до зазначено, що в період з 01.12.2020 по 28.02.2022 в квартині АДРЕСА_3 фактично проживали дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . З 01.03.2022 по 30.11.2023 мешканці не проживали. З 01.03.2022 по 01.11.2022 нарахування комунальних послуг (в т.ч. послуги електропостачання та водопостачання) в зазначеній квартирі були зупинені, оскільки ОСОБА_1 та члени її родини в ній не проживали. В період з 01.11.2022 по 30.11.2023 здійснювалось нарахування за послуги теплопостачання, утримання будинку і території, освітлення місць загального користування, послуги що обраховуються за лічильниками, а саме електропостачання та водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 не здійснювались та до стягнення не пред`явлені. Розрахунок ціни позову за відшкодування витрат на утримання будинку й території та комунальні послуги в період з 01.12.2020 по 30.11.2023 здійснений з урахуванням показників лічильників.

Визнаючи факт проживання у спірний період в наведеній квартирі гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , відповідачка в той же час заперечує, що користується такою квартирою у визначеній позивачем площі. При цьому відповідачка не надає суду інших даних щодо площі приміщень, якими вона та члени її родини користується та які нею фактично визнаються.

За таких умов суд приймає надані позивачем розрахункові дані щодо площ приміщень, які становлять предмет контракту №2826 від 08.06.2007.

При цьому суд бере до уваги наданий та досліджений під час судового розгляду витяг з технічного паспорту на гуртожиток по АДРЕСА_1 (інв. справа №61257), виготовлений 19.03.2019 КМ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», де містяться розрахункові дані про площі приміщень в гуртожитку. Такі дані повністю узгоджуються з витягами з відомостей нарахувань за проживання в гуртожитку (кв.355).

Відповідно до ч.1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Згідно з ч.2ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

За правилом ст. 129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Частиною 1 статті 130 Житлового кодексу України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком ( далі - Примірне положення), яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності та п 1.1. якого передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання в гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами, інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Відповідно до Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України 21.11.2019 №1452 та Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ від 20.06.2018 №498. Заклад освіти розробляє власне положення про користування гуртожитком закладу освіти, яке затверджує керівник закладу освіти за погодженням з органами студентського самоврядування.

Відповідно до Положення про користування студентськими гуртожитками Харківського національного медичного університету, затвердженого наказом №184 від 10.08.2020 студентські гуртожитки використовуються для проживання здобувачів освіти (студентів, аспірантів, докторантів, інтернів, клінічних ординаторів, слухачів). В тому числі іноземних громадян, під час навчання в ХНМУ за очною (денною), заочною формою здобуття освіти, вступників та працівників університету, які не мають постійного місця проживання за місцем розташування університету. Відповідно до п.п.5 п.2.2. за умови повного забезпечення здобувачів освіти університету житловою площею, у студентських гуртожитках можуть проживати працівники університету та інші громадяни. Студентський гуртожиток має особливий правовий режим користування, зокрема, це є тимчасовим місцем проживання у період роботи чи навчання у зв`язку з трудовими відносинами або навчання м у навчальному закладі освіти, житлові приміщення надаються у тимчасове користування на умовах оплати за користування гуртожитком. Згідно п.2.11 Положення розмір плати за проживання у студентських гуртожитках університету встановлюється ректором за погодженням з органом студентського самоврядування та виборним органом профспілкової організації студентів з урахуванням вимог чинного законодавства. Плата за проживання у студентських гуртожитках університету вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму житлової площі у гуртожитках університету. Згідно п.п. 2.7, 2.8 жила площа у студентських гуртожитках університету надається 1) у вигляді окремого ліжко - місця для спільного проживання одиноких осіб однієї статі; 2) окремого жилого приміщення для відокремленого проживання однієї особи або сім`ї.

Постановою КМУ №796 від 27.08.2010 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності» затверджений відповідний перелік та серед них в п.п. 4) п.7 міститься послуга 4) надання громадянам, які користуються послугами, зазначеними у підпунктах 1-3 цього пункту, комунальних послуг, послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків і приміщень.

Відповідно до п.2 спільного наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України від 28.03.2011 №384/423/173, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2011 за №520/19258 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в студентських гуртожитках вищих навчальних закладів державної та комунальної власності» Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом студентів і розраховується відповідно до Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 N 736/902/758 ( z1196-10 ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2010 за N 1196/18491, виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку, та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканця гуртожитку.

Судом досліджені зміст наказів ХМАПО від 31.08.2020 №346-з «Про вартість проживання в гуртожитку №1 у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01 вересня 2020 року», від 25.01.2021 №46-з «Про вартість проживання в гуртожитку АДРЕСА_7 у зв`язку з підвищенням заробітної плати та тарифів на комунальні послуги (централізоване водопостачання та водовідведення, опалення, електропостачання) з 01 січня 2021 року», від 12.01.2022 №18-з «Про зміну вартості проживання в гуртожитку», а також накази ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитку №7 ХНМУ», від 02.01.2023 №05-госп «Про затвердження розміру вартості послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метра в гуртожитку №7 ХНМУ», від 20.04.2023 №840адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження від 15.05.2023 №1 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за квітень 2023 року», від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за травень 2023 року», від 17.07.2023 №4 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за червень 2023 року», від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за липень 2023 року», від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за серпень 2023 року», від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за вересень 2023 року», від 17.11.2023 №9 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за жовтень 2023 року», від 14.12.2023 №10 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 за листопад 2023 року».

Такі накази та розпорядження ухвалені з посиланням на відповідні акти законодавства та стосуються саме гуртожитку АДРЕСА_8 .

Отже доводи відповідачки про не доведення позивачем порядку та способу обрахування витрат на обслуговування приміщень гуртожитку та вартості комунальних послуг спростовуються наведеними письмовими доказами у справі.

Поняття терміну «квартирна плата» наведено у ст. 66 ЖК України, а саме, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 67, 68 цього Кодексу плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572 із змінами (далі Правила), визначено порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Так, наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; тощо (п.7). Мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар) (п.10). Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законом (п.11).

З урахуванням наведених норм матеріального права, якими врегульовані питання плати за користування житлом, суд визнає, що плата за проживання у гуртожитку є складовою квартирної плати, передбачає оплату за користування житловими та допоміжними приміщеннями гуртожитку, улаштованими для забезпечення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку, і обраховується відповідно до затвердженого тарифу.

Суд, перевіривши твердження відповідачки щодо відсутності доказів, що оплата за проживання в гуртожитку позивачем розраховується виходячи із собівартості утримання 1 кв. м, який займає наймач, зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку ціни позову визначення відповідачці вартості проживання в гуртожитку здійснено позивачем виходячи із вартості обслуговування 1м2 гуртожитку та пропорційно до корисної площі квартири АДРЕСА_3 - 71,2 кв.м. за грудень 2020 року в сумі 13,68 грн., що відповідає наказу ХМАПО від 31.08.2020 № 346-з, за січень - грудень 2021 року в сумі 14,91 грн., що відповідає наказу ХМАПО від 25.01.2021 №46-з, за січень - лютий 2022 року в сумі 15,48 грн., що відповідає наказу ХМАПО від 12.01.2022 №18-з, за січень - листопад 2023 року в сумі 13,50 грн., що відповідає наказу ХНМУ від 02.01.2023 №05-госп.

Також під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження, що позивач здійснює розрахунок заборгованості відповідачки, базуючись на невизначеній площі, адже відповідно до наданих позивачем витягів з відомості про нарахування за проживання в гуртожитку на період грудень 2020 - листопад 2023 р.р. містяться дані про площу, з якої здійснюються відповідні нарахування та в розрахунку ціни позову вона зазначена 71,2 кв.м.

За таких умов суд приймає надані позивачем розрахункові дані щодо площі приміщення, яке становило предмет контракту №2826 від 08.06.2007.

Отже позовні вимоги про відшкодування вартості обслуговування гуртожитку (утримання будинку та території) в сумі 974,02 грн. за грудень 2020 року, 12739,08 грн. за січень - грудень 2021 року, 3282,32 грн. за січень - грудень 2022 року, 10573,22 грн. за січень - листопад 2023 року, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення заборгованості за іншими видами комунальних послуг.

Нарахування плати з відшкодування за комунальні послуги у студентському гуртожитку № 7 ХНМУ здійснювалося відповідно до наказу ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм. (відомості нарахувань за січень 2023, відомості нарахувань за лютий 2023, відомості нарахувань за березень 2023), Наказу ХНМУ від 20.04.2023 №84-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження ХНМУ №1 від 15.05.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за квітень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за травень 2023 року», розпорядження ХНМУ №4 від 17.07.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за червень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за липень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за серпень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за вересень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 17.11.2023 №9 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_2 , за жовтень 2023 року».

Відповідно до розрахунку ціни позову за період 01.12.2020 - 30.11.2023 у відповідачки як особи, що фактично разом із членами своєї родини (донькою) проживала в квартирі АДРЕСА_9 , утворилась заборгованість в загальному розмірі 64226,05 грн., в тому числі за грудень 2020 року в сумі 2643,84 грн., виходячи з яких 974,02 грн. витрати на утримання будинку та території, 0,00 грн. на опалення, 126,90 грн. холодна вода, 76,80 грн. водовідведення, 954,00 грн. електропостачання, 5,41 грн. освітлення міст загального користування, 66,07 грн. користування ліфтами.

Аналогічно за січень - грудень 2021 року у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 32198,53 грн., виходячи з яких 12739,08 грн. витрати на утримання будинку та території, 380,52 грн. на опалення, 1254,70 грн. холодна вода, 701,02 грн. водовідведення, 10889,00 грн. електропостачання, 64,92 грн. освітлення міст загального користування, 792,84 грн. користування ліфтами.

За січень - грудень 2022 року у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 6581,02 грн., виходячи з яких 3282,32 грн. витрати на утримання будинку та території, 0,00 грн. на опалення, 0,00 грн. холодна вода, 0,00 грн. водовідведення, 1936,20 грн. електропостачання, 21,29 грн. освітлення міст загального користування, 244,35 грн. користування ліфтами. При цьому за період березень - жовтень 2022 нарахування витрат на обслуговування гуртожитком не нараховувалось, а за січень - грудень 2022 не нараховувалися витрати на опалення, холодну воду, водовідведення, електропостачання, освітлення міст загального користування та користування ліфтами нараховано за період січень-лютий, листопад-грудень 2022 року.

За січень - листопад 2023 року у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 22802,66 грн., виходячи з яких 10573,22 грн. витрати на утримання будинку та території, 688,49 грн. на опалення, теплопостачання 7125,23 грн., 65,96 грн. холодна вода, 34,91 грн. водовідведення, 2,20 грн. електропостачання, 506,42 грн. освітлення міст загального користування, 25,79 грн. вивіз сміття.

Доказів оплати зазначеної суми заборгованості відповідачем до суду не надано.

Судовим розглядом також встановлено, що за наведений спірний період 2020-2023 позивачем понесені фактичні витрати на утримання та обслуговування гуртожитку АДРЕСА_8 , що доводиться наступними письмовими доказами: за 2020 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №30/20 від 30.01.2020, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з поводження з побутовими відходами договір 12/1 від 03.02.2020, копії актів здачі-приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/20 від 04.02.2020, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060С/20 від 19.02.2020 та №0060С/20 від 24.12.2020, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі - приймання послуг водовідведення та водопостачання та платіжних доручень згідно договорів №1841/09-ТВ-Б від 26.02.2020 та №1842/09-ТК-Б від 26.02.2020; за 2021 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №37/21 від 02.03.2021, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір 12/1 від 18.02.2021, копії актів здачі приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/21 від 12.02.2021, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №27/02 від 22.02.2021 та №1 від 29.03.2021, копії актів приймання- передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі-приймання наданих послуг водопостачання та водовідведення, платіжних доручень згідно договорів №2218/09-ТВ-Б від 19.02.2021, №2219/09-ТК-Б від 19.02.2021, №3002/09-ТК-Б від 21.12.2021 та 3001/09-ТВ-Б від 21.12.2021 ; за 2022 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №41/22 від 01.06.2022, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір № 12 від 18.04.2022 копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та платіжних доручень; щодо теплопостачання договори про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/22 від 11.02.2022 та №10117/22 від 17.10.2022, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №16-02/2022 від 11.02.2022, копії приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення договори №16303/09- Б-2-ТК від 03.02.2022, №16302/09-Б-2-ТВ від 03.02.2022, копії актів здачі- приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; за 2023 рік: щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів договір 20/01 від 20.01.2023, копії актів надання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №10161/23 від 17.01.2023 копії актів приймання-передачі теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060 від 30.01.2023, №0060-1 від 03.04.2023, №0060-2 від 03.05.2023, №0060-3 від 07.06.2023, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення платіжні доручення договори №3706/00-ТВ-Б від 30.01.2023 та №3707/00-ТК-Б від 30.01.2023, копії актів здачі-приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; щодо витрат на утримання будинку й території - калькуляція вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку, відповідно до наказів ХМАПО та ХНМУ.

У суду не має підстав сумніватися в достовірності таких наданих позивачем витрат. Надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунки заборгованості складені з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць, а тому приймаються судом та покладаються в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначених розрахунків відповідачем не надано. Так само не надано об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Отже позивачем доведено надання комунальних послуг відповідачу як мешканцю гуртожитку у заявлений період, а відповідач відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України доказів того, що нарахування проводилися в цей період за відсутності надання таких послуг, або комунальні послуги надавалися неналежної якості, що вказувало на наявність підстав для звільнення відповідача від оплати їх вартості або зменшення нарахованих сум, не надав.

Посилання відповідачки про відсутність заборгованості через відсутність укладеного із нею договору або не зазначення в ньому розміру найманого житла судом сприймається критично.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (2004 року, що діяв до 01.05.2019) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (2004 року, що діяв до 01.05.2019), було передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення передбачені в ст. 5,7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", 2017 року, введеного в дію 01.05.2029 року.

Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до ст. 67 ЖК України, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно положень ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004 «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до яких власник або споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка після закінчення строку дії контракту №2826 від 06.06.2007 не уклала договір про тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти та відповідно про сплату за надані послуги та витрат на утримання будинку і територій та житлово- комунальні послуги з позивачем, тобто допускає порушенням норм чинного законодавства. В той же час відповідачка фактично продовжувала проживати в гуртожитку та користуватись комунальними послугами. Позивачка з 2009 є зареєстрованою у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , що доводить факт проживання та користування квартирою АДРЕСА_3 , адже відповідно до п.4 постанови КМУ від 07.02.2022 №265 «Про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.2) п.7 наведеної постанови декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою такою особою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, здійснюється щодо особи, яка: декларує місце проживання у гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності.

Отже між сторонами після 01.05.2008 встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Також суд не приймає твердження відповідачки, що вона в червні 2022 виїхала із приміщення гуртожитка, повідомивши про це коменданта, адже під час судового розгляду відповідачкою та його представником не було надано доказів, на підтвердження того, що нею надавалась/направлялась на адресу позивача у паперовій або електронній формі будь-які дані на підтвердження таких обставин, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що після переїзду на проживання до іншого населеного пункту, вона передала позивачу найману квартиру у гуртожитку та зареєструвала своє нове фактичне місце проживання.

Також дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи доводиться, що відповідачка на цей час залишається зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , що доводить як факт проживання, так і користування нею квартирою АДРЕСА_3 , а відповідно до довідки директора студентського містечка ХНМУ від 20.05.2025 вих. №2, в період з 01.03.2022 по теперішній час заяви з тимчасового місця проживання та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від ОСОБА_1 та членів її родини до ХНМУ/адміністрації студентського гуртожитку № НОМЕР_2 не надходило.

В той же час, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від від 21.04.2023 р. №390 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі; стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, території, на яких ведуться (велися) бойові дії - вся територія міста Харкова з 24.02.2022.

З огляду на вищевикладене, забороняється стягувати із громадян заборгованість за житлово-комунальні послуги, утворену стосовно об`єкта нерухомості у межах м. Харкова з 24.02.2022, у тому випадку, якщо громадянин надав виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З урахуванням наведеного положення відсутні підстави для застосування вищезазначеної постанови постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від від 21.04.2023 р. №390 у даній справі не можуть бути застосовані.

При цьому дослідженням змісту розрахунку ціни позову за період 01.12.2020 - 30.11.2023 судом встановлено, що за період березень - жовтень 2022 позивачці не здійснювалось нарахування будь-яких витрат за проживання в квартирі гуртожитку, а після 01.11.2022 здійснюється лише нарахування витрат на обслуговування гуртожитку та освітлення місць загального користування.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Аналогічні положення передбачені ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", 2017 року.

Пунктом 1 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений ст. ст. 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 р. - житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004р., виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17).

Отже, відповідачка після закінчення строку дії контракту №2826 від 06.06.2007 та до укладення нового та інших відповідних договорів на отримання послуг повинна була щомісячно сплачувати фактично отримані ним послуги на умовах, визначених законом.

На думку суду, відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку та договорів про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідачку від обов`язку оплати за надані послуги.

Перевірившидоводи про відсутність інформації, що заборгованість відповідачки за період з 01.12.2020 року по 01.11.2022 та яка обліковувалась у ХМАПО, в структурі акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, то судом встановлено , що відповідно до Витягу із обігової відомості станом на 01.11.2022 в структурі переданої Позивачу за Актом прийому-передачі від 09.12.2022 дебіторської заборгованості постійних мешканців гуртожитку АДРЕСА_4 , значиться 108 385,06 грн. боргу ОСОБА_1 , що узгоджується із сумою заявленого позивачем позову.

Щодо обставин наявності права позивача на даний позов, то суд виходить з наступного.

Дійсно судовими рішеннями у справах №520/7440/21 та № 520/5316/23 були визнані протиправним та скасовані розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».

Між тим, за актом прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року в оперативному управлінні позивача перебувають будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта управління, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим органом) у межах встановлених цим кодексом, іншими законами, а також власником майна (уповноваженим органом).

Також згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Харківський національний медичний університет () є правонаступником юридичної особи - Харківська медична академія післядипломної освіти ().

Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч.ч. 4-8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у разі приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, до містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках.

Відповідно до п.п. 39, 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 «згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій…….згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи будь-яким державним реєстратором».

Даних, що на виконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відповідні відомості щодо статусу Харківської медичної академії післядипломної освіти () під час судового розгляду не добуто.

У суду також відсутні дані, що скасований акт прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, та відбулося повернення до складу майна Харківської медичної академії післядипломної освіти заборгованості відповідача, яка є предметом розгляду в даній справі.

Відповідно інформації Міністерства охорони здоров`я України, викладеної листом 12.05.2025, Харківської медичної академії післядипломної освіти та Харківський національний медичний університет є вищими навчальними закладами, які засновані на державній формі власності, та підпорядковані Міністерству охорони здоров`я України є неприбутковими установами. Майно закладів є державною власністю. Згідно положень частини другої статті 70 Закону України «Про вищу освіту» майно закріплюється за державним закладом вищої освіти на праві господарського відання. Майно державного або комунального закладу вищої освіти, у тому числі того, що має статус національного, яке не використовується для провадження видів діяльності, передбачених цим Законом, та не забезпечує статутну діяльність, може безоплатно передаватися у встановленому законодавством порядку іншому державному або комунальному закладу вищої, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної) освіти. У Державному бюджеті України на 2025 рік бюджетні призначення на підготовку фахівців з вищою освітою, а також на підготовку наукових і науково-педагогічних кадрів для Харківської медичної академії післядипломної освіти не передбачені, відсутні підстави для закріплення за нею державного майна, у тому числі будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Власником будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268 є держава, в особі Міністерства охорони здоров`я України. Зазначена будівля розташована за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268, закріплена за Харківським національним медичним університетом на праві оперативного управління та перебуває у нього на балансі.

Між тим, відповідно до визначень, наведених в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Судовим розглядом встановлено, що реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до Розпорядження КМ України від 08.02.2021 №103-р та наказу МОЗ України від 15.03.2021 №452, а до ХНМУ, як правонаступника, перейшло усе майно ХМАПО як сукупність прав та обов`язків, які їй належать на підставі передавального акту. Отже, будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на час розгляду справи студентський гуртожиток № 7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку, в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово-комунальних послуг здійснюється ХНМУ шляхом укладання договорів про закупівлю послуг за державні кошти.

У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване.

Позбавлення через судову процедуру відповідача обов`язку сплачувати витрати про утриманню будинку й територій та житлово комунальні послуги лише через наявність правової колізії при проведенні процедури припинення (реорганізації) ХМАПО шляхом його приєднання до ХНМУ, може мати наслідком недотримання основних принципів цивільного законодавства, викладених в ст. 3 ЦК України.

Велика Палата ВС у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20, п. 6.20) сформулювала такий висновок: «Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість».

Суд не може заохочувати недобросовісну поведінку боржника з тим, щоб останній отримав майнову вигоду лише через невиконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23. Більш того, суд вважає, що визнання протиправними та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» не впливає на обов`язок відповідачки здійснювати оплату витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг позивачу, який наразі продовжує бути балансоутримувачем будівлі гуртожитку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 , орган що видав 6321 відповідачка змінила прізвище на « ОСОБА_9 », а тому при ухваленні судового рішення суд враховує нові анкетні дані відповідачки.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.509,526,611,638,639,714 ЦК України, ст.ст.12,81,141,247,263-265,279 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного медичного університету заборгованість з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг, у розмірі - 64226 (шістдесят чотири тисячі двісті двадцять шість ) гривень 05 коп., за період з 01.12.2020 по 30.11.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного медичного університету судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін по справі:

Позивач: Харківський національний медичний університет, 61022, м. Харків, пр-т Науки, 4, ;

Представник позивача: Омельницька Тетяна Валентинівна, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_10 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_11 ;

Представник відповідача: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: Полтавська область, Піски, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

Повний текст судового рішення складено 10.03.2026 року.

Головуючий - суддя: І.В.Ульяніч