Єдиний унікальний номер 142/164/26
Номер провадження 2-з/142/3/26
У Х В А Л А

06 березня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Нестерука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Курасевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського Анатолія Вікторовича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського Анатолія Вікторовича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій представник просить суд заборонити Піщанській державній нотаріальній конторі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, , 24700, вул.Вишнева, 5, селище Піщанка, Вінницька область вчиняти нотаріальні дії у спадковій справі № 60/2020, а саме видачу ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за заповітами від 28 листопада 2016 року та від 24 січня 2020 року складених від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчених Студенянською сільською радою Піщанського району Вінницької області зареєстрованих в реєстрових книгах за №№ 162 та № 3 відповідно.

В обгрунтування зазначає, що 23.06.2020 року її чоловік ОСОБА_4 звернувся до Піщанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори від 25 вересня 2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька із тих підстав, що нотаріусом заведено спадкову справу № 60/20 за заявою ОСОБА_2 на яку ОСОБА_3 складено відповідні заповіти. 17 березня 2021 року її чоловік, ОСОБА_4 , звернувся до Піщанського районного суду із позовом до Студенянгської сільської ради, Вінницької області та ОСОБА_2 про визнання заповітів від 28 листопада 2016 року та заповіту від 24 січня 2020 року складених від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчених Студенянською сільською радою недійсними. Ухвалою Піщанського районного суду від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі № 142/159/21. У зв`язку зі смертю чоловіка ухвалою Піщанського районного суду від 20 листопада 2024 року мене залучено до участі в справі як позивача. Рішенням Піщанського районного суду від 31 грудня 2025 року у справі 142/159/21 в задоволенні позову про визнання заповітів недійсними відмовлено із тих підстав, що оскаржувані заповіти є нікчемними і визнання їх недійсними в судовому порядку не передбачено. Наведене рішення суду не оскаржувалося і набуло законної сили. В мотивувальній частині рішення суду наведено підстави нікчемності заповітів та роз`яснено право позивача пред`явити позов про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом виключення із Спадкового реєстру відомостей про реєстрацію заповіту, який є ефективним способом захисту порушених прав. Викладені в рішенні суду мотиви відповідають правовим позиціям викладених у постановах Верховного Суду відії листопада 2020 року у справі № 756/10183/16-ц23, від грудня 2023 року, справа № 520/9340/17 та інших аналогічних справах. Незважаючи на рішення суду яким встановлено нікчемність спірних заповітів ОСОБА_2 заявила, що оформляє спадщину за поданими нею заповітами які є нікчемними оскільки рішенням суду мені відмовлено у визнанні заповітів недійсними. Мною проводиться підготовка позову предметом якого є вимога про виключення із Спадкового реєстру відомостей про реєстрацію заповітів від 28 листопада 2016 року та від 24 січня 2020 року складених від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчених Студенянською сільською радою недійсними, зареєстрованих за №№ 162 та № 3 відповідно. Затримка із оформленням позову виникла через те, що я не маю можливості отримати та надати суду витяги із Спадкового реєстру заповітів оскільки самі заповіти складено не на моє ім`я. У разі оформлення нотаріусом спадщини за нікчемними заповітами на ОСОБА_2 доведеться звертатися до суду із позовами про оспорення нотаріальних дій, що призведе до істотного ускладнення застосування ефективного захисту порушених моїх прав, матеріальних витрат та часу, тому звертаюся до суду із даною заявою, яка підлягає задоволенню виходячи із наступного: Згідно положень ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. Одним із видів забезпечення позову передбачених ст.150 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії. Виходячи із наведених вимог позовна заява про застосування наслідків нікчемного заповіту буде мною подана у визначений строк.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2026 року вказану заяву про забезпечення позову було передано на розгляд судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 05 березня 2026 року було призначено до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського Анатолія Вікторовича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та додані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі і забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (пункти 3, 4 частини першої, частина п`ята статті 151 ЦПК України).

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

До заяви про забезпечення позову долучено лише ордер на надання правничої допомоги та копію платіжної інструкції про сплату судового збору, будь яких доказів існування спірних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чи нотаріальною конторою до заяви про забезпечення позову не долучено.

Заява про забезпечення позову не містить додатків, що у свою чергу перешкоджає встановленню співмірності вимог про застосування заходів забезпечення позову з позовними вимогами, які також ще не сформульовані.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відтак у зв`язку із необгрунтованністю заяви суд позбавлений можливості оцінити наявність підстав для забезпечення майбутнього позову, відповідно вимоги представника позивача щодо заборони Піщанській державній нотаріальній конторі вчиняти нотаріальні дії у спадковій справі № 60/2020, задоволенню не підлягають.

Таким чином наразі підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукавського Анатолія Вікторовича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: