Справа № 602/1047/25
Провадження № 2/602/121/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

"07" січня 2026 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі у тексті - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» або Товариство або позивач) в особі директора Хлопкової М.С. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулося до суду з позовом доОСОБА_1 (далі - позичальник або відповідач) про стягнення заборгованості за договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 31.08.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладений Договір кредитної лінії № 00-9941249 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на підставі якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 6500,00 гривень. У подальшому права вимоги, які виникли за цим кредитним договором, на підставі договору факторингу були передані (відступлені) позивачу. Всупереч умовам укладеного договору відповідач належним чином не виконала свого зобов`язання, внаслідок чого у неї на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 19470,10 грн, що складається із: заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 6 500,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 11 670,10 грн та заборгованості за нарахованими комісіями в розмірі 1300,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору при поданні позовної заяви в розмірі 2 422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалася, письмових заперечень проти позову, викладених у відзиві, до суду не подала.

Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.12.2025.

Ухвалою суду від 04.12.2025 витребувано письмові докази у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розгляд справи відкладено на 07.01.2026.

Представник позивача в судове засідання не з`явився хоч і був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Ураховуючи те, що відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явилася у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача, що містяться у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини та дійшов наступних висновків.

31 серпня 2024 року ОСОБА_1 дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписала з ТОВ «МАКС КРЕДИТ» Договір кредитної лінії № 00-9941249, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів, що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів (а.с. 17-18, 24-29).

Згідно довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «МАКС КРЕДИТ» при укладанні договору № 00-9941249 від 31.08.2024 (а.с. 14 на звороті).

Станом на 31.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» () було зареєстроване як фінансова компанія та мало чинну ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що убачається з інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормами ч.2 ст. 638, ч.2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з першим реченням частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 3, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Таким чином, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії №00-9941249 від 31.08.2024, який за своїм змістом є договором споживчого кредиту (далі у тексті - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користуванням кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Кредитним договором встановлені наступні умови: сума ліміту кредитної лінії - 6 500,00 гривень, тип кредиту - кредитна лінія (безвідклична), цільове призначення кредиту - на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії - 360 календарних днів, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування - 26.08.2025; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка складає - 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії; кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, що складає - 1300,00 гривень; кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту - 31.08.2024, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6500,00 гривень на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .

На виконання умов Кредитного договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6 500,00 гривень шляхом їх перерахування за допомогою надавача платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід» на банківську картку відповідача, реквізити якої та вказала у Кредитному договорі, що підтверджується листом ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 15).

Факт надання кредитних коштів відповідачу також підтверджується наданою на вимогу суду довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-251219/57053-БТ від 20.12.2025 про здійснення переказу в сумі 6 500,00 гривень на рахунок відповідача (а.с. 70-71).

Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування», інших актів цивільного законодавства.

В подальшому, 16.04.2025 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) підписали Договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал (далі у тексті - Договір факторингу), за п. 2.1 якого, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, (а.с. 40-42).

У пункті 2.2. згаданого вище договору сторони обумовили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги відповідно до Реєстру Боржників і є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору факторингу Фактор сплачує Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 1 887 500,25 гривень без ПДВ на банківський рахунок Клієнта.

16 квітня 2025 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підписали та скріпили печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025 на виконання Договору факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025 (а.с. 37 на звороті).

Згідно з наданим позивачем Витягом з Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до Договору, підписаного Клієнтом та Фактором у ньому зазначено: номер Кредитного договору, ПІБ відповідача, її ідентифікаційний код, дата народження, дата укладання договору, дата закінчення договору, загальна сума заборгованості - 19 470,10 грн (а.с. 38).

Як убачається із платіжної інструкції в національній валюті № 422 від 21.04.2025 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» сплатило визначену у Договорі факторингу суму фінансування у загальному розмірі 1 887 500,25 гривень шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» з призначенням платежу «Оплата за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025» (а.с.37).

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З наведених вище правових норм слідує, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні.

Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Встановлено, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» () станом на 16.04.2025 було зареєстроване як фінансова компанія та у нього була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу, що убачається з інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/ та підтверджується Випискою з ЄДР (а.с. 34).

Отже, на момент укладення Договору факторингу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» володіло спеціальною правоздатністю для вчинення відповідного правочину.

Таким чином суд встановив, що 16.04.2025 право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшли від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до позивача.

Також на підставі наявних у матеріалах справи доказів суд установив, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем. Доказів, які б спростовували наведені обставини, відповідачем до суду не надано і матеріали справи таких доказів не містять.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування врегульовані Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII (далі у тексті - Закон №1734-VIII).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону №1734-VIIIзагальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону №1734-VIIIдо загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, положення Закону №1734-VIII передбачають право кредитодавця - небанківської фінансової установи встановлювати у договорі про споживчий кредит комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, у т.ч. пов`язані з наданням кредиту.

Суд встановив, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання, чим порушила умови Кредитного договору, що підтверджується наданими позивачем детальним розрахунком заборгованості.

Так, згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на момент переходу прав вимоги за Договором факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025 у неї виникла заборгованість перед позивачем за Договором кредитної лінії № 00-9941249 від 31.08.2024 в сумі 194710,10 гривень, що складається із заборгованості за основним зобов`язанням - 6500,00 гривень, заборгованості за нарахованими комісіями - 1300,00 гривень та заборгованості за нарахованими процентам - 11670,10 гривень.

Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості за кредитним договором, погашення боргу відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності простроченої заборгованості за Кредитним договоромв сумі 19 4710,10 гривень, у зв`язку з чим відповідач порушив права позивача.

Відтак, позов слід задовольнити повністю.

На підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом згідно з платіжною інструкцією в національній валюті №29431 від 31.10.2025.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», в особі директора Хлопкової М.С. (Клієнт) та Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро - адвоката Соломки О.В. (Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02, згідно п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором (а.с. 30-31).

11 вересня 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», в особі директора Хлопкової М.С. (Клієнт) та Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро адвоката Соломки О.В. (Адвокат) укладено Додаткову Угоду № 6 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, згідно якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів Клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі: де позичальник - ОСОБА_1 , номер кредитного договору - 00-9941249, дата кредитного договору -31.08.2024. Положення Договору, до яких не внесено змін або доповнень згідно цієї Додаткової Угоди залишаються чинними та є обов`язковими для сторін. Дана Додаткова Угода є невід`ємною частиною Договору, набуває чинності з моменту її підписання і діє протягом строку дії Договору (а.с. 29 на звороті).

Згідно із Актом прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 складеного 01.10.2025, вбачається, що Виконавець: Адвокатське бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро - адвоката Соломки О.В. та Клієнт: ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», в особі директора Хлопкової М.С., засвідчують, що Виконавець надав, а Клієнт отримав послуги, пов`язані із вивченням матеріалів справи та підготовкою позовної заяви за позовом Клієнта до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9941249 від 31.08.2024 на загальну суму 7000,00 гривень (а.с. 35 на звороті).

Отже, наданими позивачем доказами підтверджується понесення ним витрат на професійну правничу (правову) допомогу, пов`язану з цією справою, у сумі 7000,00 гривень.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та постанові від 05.06.2019 у справі № 922/928/18).

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Разом з тим, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У Постанові Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

Суд, оцінюючи розумність розміру понесених позивачем витрат на юридичну допомогу, враховує, зокрема, складність справи.

Ця справа відноситься до категорії малозначних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошових зобов`язань; матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. У спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Також суд зауважує, що у цій справі адвокат не здійснював представництва свого Клієнта у суді, а лише здійснював підготовку матеріалів справи, склав позовну заяву, подав адвокатський запит на запитувану інформацію та клопотання про витребування доказів.

Таким чином, розподіляючи понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх заявлений розмір, на переконання суду, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень.

На підставі статей 207, 512 - 514, 525, 628, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» та керуючись статтями 12, 13, 89, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 279-281, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» суму заборгованості за Кредитним договором № 00-9941249 від 31.08.2024 у розмірі 19 470,10 гривень (дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят гривень 10 коп).

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп).

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень).

5. У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ, 01133, .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: В. А. Наумчук