Номер провадження 2/754/1315/26
Справа №694/2701/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2026 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленка І.І. за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 42 360,97 грн.

Стислий виклад позицій сторін

03.09.2025 Позивач, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Відповідачки заборгованість, що виникла в результаті невиконання умов Договору кредитної лінії № 258235670 від 30.04.2024 року, укладеного за допомогою Веб-сайту (moneyveo.ua). Позивач набув права грошової вимоги на підставі Договору факторингу № МВ-ТП/1 від 24.09.2024 року, укладеного з первісним кредитором ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА".

Загальна сума позовних вимог становить 42 360,97 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту - 13 094,39 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 29 266,58 грн.

Також Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору.

Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 08.09.2025 Звенигородський районний суд Черкаської області постановив ухвалу про передачу цієї справи за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва.

30.09.2025 справа за результами автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Коваленко І.І.

в ухвалі про відкриття провадження у справі вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без повідомлення сторін. Судове засідання у такому разі не проводиться.

06.10.2025 Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленка І.І. постановив ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, було призначено відкрите судове засідання на 25.11.2025 о 15:30. Відповідачці встановлено процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачка отримала ухвалу про відкриття провадження у справі в електронній формі 07.10.2025, що підтверджується довідкою про доставлення електронного документа в електронний кабінет в підсистемі "Електронний Суд".

25.11.2025, 16.12.2025, 02.02.2026 та 04.03.2026 розгляд справи відкладався з причини неявки в судове засідання Відповідачки та подання нею клопотання прол відкладення розгляду справи.

04.03.2026 Відповідчка знову не з`явилася в судове засідання, подала клопотання про відкладення розгляду справи з причини, що малолітня донька продовжує лікування.

11.03.2026 Відповідчка знову не з`явилася в судове засідання, подала клопотання про відкладення розгляду справи з причини, що малолітня донька продовжує лікування.

За змістом частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд не вбачає підстав для відкладення, визнає причину неявки Відповідачки в судове засідання неповажною. На підтвердження обставин, на які посилається Відповідачка, не надано жодних належних та допустимих доказів. Єдиний наданий документ (скриншот), що надавався до клопотання від 17.02.2026, підтверджує відкриття та закриття листка непрацездатності лише станом на 18.02.2026, що не охоплює дати наступних засідань 04.03.2026 та 11.03.2026.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд розцінює зазначені дії Відповідачки як зловживання процесуальними правами, передбаченими частиною першою статті 44 ЦПК України, та спробу необґрунтованого затягування розгляду справи.

Суд бере до уваги, що явка Відповідачки в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Відповідачка мала достатньо часу для підготовки та подання відзиву на позовну заяву (з 07.10.2025) та залучення представника.

У зв`язку з ненаданням Відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, Суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178 ЦПК України).

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).

Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1 , абзац четвертий частини другої статті 8).

Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

30.04.2024 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (первісний Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір кредитної лінії № 258235670. Відповідно до п. 4.1. Договору, цей правочин укладено сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктами 4.10.7. Договору, укладення та підписання договору з боку Відповідачки здійснено шляхом прийняття пропозиції (акцепту) та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (паролем NYWQ), що за правовими наслідками прирівнюється до документа у письмовій формі, підписаного власноручно.

Суд бере до уваги, що укладанню спірного Договору передувала обов`язкова ідентифікація та верифікація Відповідачки за допомогою Системи BankID НБУ. Зазначена процедура передбачає передачу ідентифікаційних даних фізичної особи безпосередньо від банку, в якому така особа вже обслуговується, до інформаційно-комунікаційної системи Кредитодавця. Зазначене в сукупності з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора) виключає можливість укладення Договору іншою особою з використанням персональних даних Відповідачки.

Згідно з п. 2.1 Договору сума Кредиту становить 13 800,00 грн. Відповідно до п. 2.3 Договору, Кредитодавець надав Позичальнику перший Транш в сумі 13 800,00 грн 30.04.2024 року. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Згідно з п. 8.3 Договору, Базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день.

Строк кредитування: 1826 днів (пункт 8.4 Договору).

У справах про стягнення заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанови Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 415/160/17, від 20 листопада 2024 року у справі № 243/7840/15, від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 (провадження № 61-8803св22)).

Зокрема, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору (пункти 67, 69 постанови Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі № 755/4205/14-ц, провадження № 61-8753св24).

Банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів (висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року в справі № 755/2284/16-ц (провадження № 61-33138св18)).

Надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредитів та їх розмірів, а також заборгованість по кредитам, розмір якої відображено у детальних розрахунках та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача (висновок висловлений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 серпня 2023 року у справі № 753/20537/18, провадження № 61-15167св21).

У справі, що розглядається, Первісний Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Перерахування кредитних коштів на картковий рахунок (за маскованим номером НОМЕР_1 ), що був вказаний Відповідачкою в особистому кабінеті, підтверджується довідкою про ініціювання платіжної операції, а також підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів через емітента платіжної картки UNIVERSAL BANK (код авторизації 156140).

Також факт зарахування коштів у сумі 13800,00 грн на банківську картку НОМЕР_2 , що належить Відповідачці, підтверджується рухом коштів по карці за період з 30.04.2025 по 03.05.2024. Ця інформація була нада банком-іментом АТ "УніверсалБанк" на виконання вимог ухвали суду від 16.12.2025.

Оцінюючи вказані докази у їх сукупності, Суд доходить висновку, що первісний Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання. Натомість Відповідачка, отримавши суму кредиту, не скористалася своїм визначеним законом правом на відмову від договору та не повернула кошти в повному обсязі, чим підтвердила прийняття виконання зобов`язання.

Суд перевірив наданий Позивачем розрахунок заборгованості та встановив, що Відповідачка здійснювала часткові оплати кредитної заборгованості. Однак у повному обсязі своїх зобов`язань Відповідачка не виконала.

Зокрема, згідно з випискою та розрахунком Кредитодавця, Відповідачка здійснила 6 платежів на загальну суму 9 434,81 грн, а саме: 30.04.2024 року - 406,81 грн; 03.05.2024 року - 500,00 грн; 30.05.2024 року - 1 768,00 грн; 23.06.2024 року - 3 145,00 грн; 22.07.2024 року - 101,00 грн; 23.07.2024 року - 3 514,00 грн. Однак у повному обсязі своїх зобов`язань Відповідачка не виконала.

Ці платежі були правомірно зараховані Кредитодавцем згідно з вимогами статті 19 Закону України "Про споживче кредитування" (спочатку на погашення нарахованих процентів, а залишок коштів - на погашення тіла кредиту).

Внаслідок здійснених оплат залишок суми основного боргу (тіла кредиту) становить 13 094,39 грн. Ця сума є доведеною.

Суд встановив, що 24.09.2024 року між первісним кредитором (Клієнт) та Позивачем(Фактор) було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/1. Відповідно до умов цього договору та Реєстру прав вимоги від 24.09.2024 року, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідачки за Договором кредитної лінії № 258235670 від 30.04.2024 року.

Згідно з п. 4.1 Договору факторингу право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги. На підтвердження виконання своїх фінансових зобов`язань за відступлення прав вимоги Позивачем було перераховано кошти первісному кредитору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу № 805 від 16.10.2024 року.

Право первісного кредитодавця в будь-який час відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі без згоди Позичальника було прямо передбачено п. 9.1.1.5 укладеного Договору кредитної лінії. Зазначене повністю кореспондується та відповідає приписам статей 512, 514, 516 ЦК України, які визначають, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, а до нового кредитора переходять права у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На виконання вимог закону та умов договору (зокрема пункту 6.2 Правил) первісним кредитором було сформовано та направлено Відповідачці Повідомлення про відступлення права вимоги (вих. № 258235670/24092024/Э від 24.09.2024 року), в якому вказано нові реквізити для погашення боргу.

Надалі, оскільки Відповідачка мала прострочену заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, Позивач скористався своїм правом на дострокове припинення договору. Відповідне право кредитодавця вимагати повернення споживчого кредиту в повному обсязі у разі прострочення закріплено в п. 9.1.1.7 Договору та ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування".

20.12.2024 року Позивач направив Відповідачці Повідомлення про дострокове розірвання Договору № ФР/258235670. У вказаному повідомленні Позивач поінформував Відповідачку про розірвання кредитного договору починаючи з 20.12.2024 року та висунув вимогу сплатити всю суму заборгованості, яка на той момент (згідно з розрахунком кредитора) становила 48 908,17 грн.

З огляду на те, що Відповідачка порушила умови Договору щодо своєчасної сплати платежів та не повернула кредитні кошти після їх витребування і дострокового розірвання договору, Суд визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу повністю обґрунтованими. Сума основного боргу у розмірі 13 094,39 грн є доведеною і підлягає стягненню у повному обсязі.

Позивач, крім вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 094,39 грн, заявив також вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 29 266,58 грн.

Перевіряючи правильність нарахування процентів, Суд виходить з того, що процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою, яка визначається на момент отримання кожного окремого Траншу за цим Договором, виходячи з максимального дозволеного розміру Денної процентної ставки та розраховується відповідно до частини четвертої статті 8 Закону, з урахуванням пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення" Закону. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість Кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо Позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за користування Кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування Кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення). Фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (пункт 8.2 Договору).

Зокрема, у пункті 8.3 Договору сторони погодили, що на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 (п`ятсот сорок сім цілих п`ять десятих) відсотків річних.

У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення" Закону, що складає 1,5% за день користування таким Траншем.

У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 року Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким Траншем.

Відповідно до пункт 8.4 Договору для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 20010 грн 00 коп. (двадцять тисяч десять грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 6210 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 13800 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 9089,90 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування Загальним розміром Кредиту за весь строк кредитування: 377982,00 грн) / (Загальний розмір Кредиту (Кредитний ліміт): 13800 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 1,50 відсотків в день.

Водночас Суд бере до уваги, що бере до уваги, що пунктом 5 розділу І Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон № 3498-IX), який набрав чинності 24 грудня 2023 року, було внесено зміни до Закону України "Про споживче кредитування".

Зокрема, відповідними абзацами підпункту 6 пункту 5 розділу І Закону № 3498-IX статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено новими частинами, серед яких частина п`ята, яка імперативно встановлює загальне правило: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %"

Водночас цим же пунктом 5 розділу І Закону № 3498-IX (а саме відповідними абзацами його підпункту 13) розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено пунктом 17 такого змісту: "17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %"

Таким чином, пункт 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону встановив тимчасовий, 240-денний період поступового зниження максимальної денної процентної ставки: до 2,5 % протягом перших 120 днів, і до 1,5 % протягом наступних 120 днів (до 20.08.2024). Починаючи з 21 серпня 2024 року, набуло чинності постійне імперативне обмеження у розмірі 1 % на день.

Дослідивши надані розрахунки заборгованості (від первісного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та нового кредитора ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС"), Суд встановив, що кредитор до 22.08.2024 року включно застосовував ставку 117,85 грн на день (що становить близько 0,9% від залишку тіла кредиту).

Натомість, починаючи з 26.08.2024 року і до дати розірвання договору (19.12.2024), первісним кредитодавцем (а після відступлення права вимоги - Позивачем) почала застосовуватися Базова ставка у розмірі 1,50% (шляхом щоденного нарахування по 196,42 грн від залишку тіла 13 094,39 грн). Крім того, у серпні та вересні 2024 року первісним кредитором були здійснені додаткові донарахування процентів (зокрема, 29.08.2024 - 2 553,52 грн; 05.09.2024 та 12.09.2024 - по 3 273,60 грн) як наслідок скасування дисконтного періоду.

Суд зазначає, що нарахування процентів після 21.08.2024 року за ставкою, вищою ніж 1% на день, є неправомірним. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

Будь-які донарахування та застосування ставки 1,5% після 21.08.2024 року прямо суперечать імперативним вимогам частини п`ятої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Тому Суд не бере до уваги розрахунок заборгованості процентів, наданий Позивачем в частині застосування ставки 1,50%, оскільки він ґрунтується на нікчемних умовах договору, та здійснює власний перерахунок в межах максимальної дозволеної ставки 1% на день.

Суд погоджується з розрахунком процентів до 20.08.2024 року включно, оскільки застосована ставка (117,85 грн на день) не перевищувала дозволеного ліміту у 1,5%. Після часткових погашень, станом на 23.07.2024 залишок тіла становив 13 094,39 грн. З 24.07.2024 по 20.08.2024 (28 днів) правомірно нараховано 3 299,80 грн процентів.

Водночас за період з 21.08.2024 по 19.12.2024 (до дати розірвання) належний розмір процентів становить 15 844,21 грн (13 094,39 грн х 1% х 121 день). Отже, загальний розмір правомірно нарахованих та несплачених процентів становить 19 144,01 грн (3 299,80 грн + 15 844,21 грн). Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено на загальну суму 32 238,40 грн, що становить 76,10% від заявленої ціни позову. З Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог: 1 843,45 грн (2 422,40 грн Х 76,10%)/

Позивач також просить стягнути 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження надано Договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, Додаткову угоду № 1406 від 07.08.2025, Акт приймання-передачі наданих послуг від 07.08.2025 та платіжну інструкцію. Оцінивши докази, Суд вважає витрати доведеними та співмірними. Пропорційно до задоволених вимог стягненню підлягає 3 805,00 грн (5 000,00 грн Х 76,10%).

Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 42 360,97 грн - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" (14017, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13, , р/р НОМЕР_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК") заборгованість за Договором кредитної лінії № 258235670 від 30.04.2024 року у загальному розмірі 32 238,40 грн (тридцять дві тисячі двісті тридцять вісім гривень 40 копійок), що складається з: 13 094,39 грн - заборгованості за тілом кредиту; 19 144,01 грн - заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 843,45 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 805,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи не з`явилися в судове засідання. Позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 12 березня 2026 року

Суддя Інна КОВАЛЕНКО