Справа № 296/8684/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.

при секретарі Пшегалінській К.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 14.09.2018р. по 01.08.2024р. в розмірі 90040,61 грн.

Позов мотивувала тим, що рішенням Корольвського районного суду м. Житомира від 20.01.2020р. у справі № 296/9252/18 з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання спільної дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 14.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка вказує, що ОСОБА_4 має заборгованість по сплаті аліментів з 14.09.2018р. по 08.2024р., та станом на 01.08.2024р. борг відповідача становить 90040,61 грн. Посилаючись на приписи ч.1 ст.196 СК України ОСОБА_3 просить позов задовольнити та стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 14.09.2018р. по 01.08.2024р. в розмірі 90040,61 грн.

У відзиві від 10.01.2025р. ОСОБА_4 вказав, що не ухиляється від сплати аліментів. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 61659336, аліменти на утримання доньки стягувались з пенсії та заробітної плати. ОСОБА_4 вказує, що єдиним джерелом доходу є пенсія. У зв`язку з тим, що з нього стягуються аліменти по двом виконавчим провадженням (ВП № 61659336 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини для дитини відповідного віку та ВП №50946864 аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) за зверненням Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області було встановлена пропорційність стягнення за вищевказаними постановами. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні вимог позовної заяви у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що ОСОБА_4 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 91000,00 грн.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що аліменти стягувались як з пенсії так і з заробітної плати. Аліменти на утримання першої дитини стягуються і на сьогоднішній день. Також зазначив, що позивачем не вірно нараховано пеню, оскільки така може стягуватись тільки за умисне ухилення від сплати аліментів. Однак ОСОБА_4 не ухилявся від сплати аліментів, а доброчесно платив.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Згідно рішення Корольовського районного суду від 20.01.2020р. у справі № 296/9252/18 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 14.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Встановлено, що 27.03.2020р. на підставі виконавчого листа № 296/9252/18 від 24.03.2020р. відкрито виконавче провадження №61659336 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 49).

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем 06.04.2020р. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_4 (а.с. 54).

У період з 15.05.2020 по грудень 2020 аліменти стягувалися з пенсії відповідача у розмірі 1/3 доходів останнього.

Зі змісту листа Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі від 03.12.2020п. № 18.22/2020/2/145072 вбачається, що відповідно до п. 2 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі стягнення аліментів за декількома виконавчими документами проводиться розрахунок розміру заробітку, належного до стягнення за кожним виконавчим документом. Так, згідно проведеного державним виконавцем розрахунку за постановою ВП №61659336 від 06.04.2020 розмір відрахувань з пенсії ОСОБА_4 складає 20%, а за постановою ВП № 50946864 від 03.08.2020 -30% (а.с. 25, 94).

Таким чином, із січня 2021 розмір відрахувань із пенсії ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 20% від отриманого доходу, що стало наслідком заборгованості.

Постановою старшого державного виконавця від 08.11.2021 вирішено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 , який працює в Колективному автотранспортному підприємстві 0662 Житомирського обласного об`єднання по агропромисловому будівництву «Житомироблагропромбуд», починаючи з 01.11.2021 (а.с. 85).

Згідно звіту про здійснення відрахувань та виплат аліменти із заробітної плати відповідні стягнення здійснювалися у період з 01.11.2021 по 28.02.2022 (а.с. 112).

Починаючи з березня 2022 року аліменти відраховувалися у розмірі 20% з пенсії відповідача.

Відповідно до довідки-розрахунку від 31.07.2024 заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу №296/9252/18, виданого Корольовським районним судом м.Житомира 24.03.2020, за період з 14.09.2018 по 01.08.2024 становить 90040,61грн. (а.с. 6-9).

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідних висновків дійшла Перша судова палата Касаційного цивільного суду Верховного суду під час перегляду справи №761/893/23 (постанова від 19.02.2024).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Матеріалами справи встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у період з 14.09.2018 по квітень 2020 року, тобто до моменту звернення позивача із заявою до Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 26.03.2020 про прийняття до виконання виконавчого листа (а.с. 44) та відкриття виконавчого провадження 27.03.2020, що свідчить про відсутність вини відповідача щодо несплати аліментів у згаданий період. Вже після відкриття виконавчого провадження із пенсії та заробітної плати відповідача здійснено відрахування в рахунок сплати аліментів по виконавчому провадженні №61659336, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Також заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку з діями державного виконавця щодо встановлення пропорційності стягнення аліментів із пенсії ОСОБА_4 за постановами ВП №61659336 від 06.04.2020 та ВП №50946864 від 03.08.2020. Так державним виконавцем встановлено обмеження відрахувань з пенсії відповідача за ВП №61659336 від 06.04.2020 у розмір 20%, що стало наслідком збільшення заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, дослідивши матеріали виконавчого провадження ВП №61659336, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування пені у будь-якому розмірі за прострочення сплати аліментних платежів, оскільки у відповідача відсутня вина у виникненні заборгованості, а також відсутній умисел на ухилення від сплати заборгованості за аліментами, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Суду не надано доказів, що відповідач вчинив умисні дії чи бездіяльність щодо несплати аліментів, чинив перешкоди виконавчому провадженню.

Враховуючи вищезазначене в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак