Справа № 346/4091/25
Провадження № 2/346/258/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Сольського В.В.

за участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломиї заяву представника відповідача про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Представник відповідача 07 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подала заяву про надання строку на примирення, оскільки відповідач пропонує вирішити конфлікт мирним шляхом, і робити все можливе для збереження сім`ї і захисту інтересів малолітньої дочки сторін.

Позивачка щодо заявленого відповідачем клопотання про надання строку для примирення позивачка заперечує, обґрунтовуючи тим, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані в позові обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання представника відповідача про надання строку на примирення таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Також суд враховує, що з моменту подачі представником відповідача вказаної заяви пройшло чотири місяці, які відповідач не використав для досягнення примирення.

Зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує можливість спільного життя з відповідачем та примирення вважає неможливим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання часу для примирення сторін, оскільки таке суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про надання часу для примирення сторін у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 111 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Волошиної Олени Вікторівни про надання строку на примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Сольський В. В.