Єд. унік. № 243/9775/25
Провадження № 2/243/2217/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 січня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду позовну заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, заборгованості за абонентське обслуговування, інфляційні витрати та 3% річних, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, заборгованості за абонентське обслуговування, інфляційні витрати та 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Так, здійснюючи свою діяльність, позивач протягом тривалого часу в опалювальний період, надавав ОСОБА_1 теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником вищевказаної квартири є ОСОБА_1 . Остання використовувала надану їй послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялась від неї. Оскільки квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги». На підприємстві позивача на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Будинок, де розташована квартира не обладнаний лічильником. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію у останньої виникла заборгованість перед комунальним підприємством.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію в сумі 31069,34 грн. за період від 01.11.2020 року до 31.08.2025 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 1648,42 грн. за період з 01.11.2020 року до 31.08.2025 року, суму інфляційних витрат в розмірі 637,93 грн. та 3% річних в сумі 173,45 грн. за період з 01.01.2021 р. до 23.02.2022 р., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 45,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 41,00 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн.

Представник позивача, Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутність представника підприємства, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою мешкання, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Так, власником та споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 429541993 від 02 червня 2025 року та відомостями щодо споживачів послуг з постачання теплової енергії за вищевказаною адресою, в якій зокрема, зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Разом з тим, відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою, що підтверджується відповіддю відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Краматорського району Донецької області Слов`янської міської військової адміністрації № 20-16/2-4894 від 27 жовтня 2025 року.

Згідно довідки директора ВО ОКП «ДТКЕ» ЦППтаКО Вострецової Г.Р від 13 вересня 2025 року станом на дату видачі даної довідки жодних звернень споживачів за особовим рахунком № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_2 , щодо не проведення стягнення з наданням документів відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 (зі змінами) до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії своєчасно не здійснювала, у зв`язку із чим, відповідно до наданих позивачем розрахунків має заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.11.2020 року до 31.08.2025 року в розмірі 32717,76 грн. (заборгованість за теплову енергію 31069,34 грн. + заборгованість з абонентської плати 1648,42 грн.) та інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.01.2021 року до 23.02.2022 року в розмірі 811,38 грн. (відсотки річні 173,45 грн. + інфляційні втрати 637,93 грн.).

Суд визнає правильними надані позивачем розрахунки, які відповідають встановленим законодавством порядку і тарифам, оскільки протилежне відповідачем не доведено.

Статями 7, 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готування та укладання із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг.

Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, а не укладення договору про надання таких послуг не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідачами перед позивачем заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії не погашена. Протягом тривалого часу належних розрахунків відповідачі не ведуть, відповідно, ухиляються від виконання зобов`язань.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Разом з тим, закріплена в пункті 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника також покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 761/32712/17.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлялась від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, суду надано не було.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., слід стягнути з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на суму 40,00 грн., що підтверджується квитанцією № SW_7XSL6KT2W0_EP_0 від 02 червня 2025 року, та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 45,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 13 жовтня 2025 року на загальну суму 540 грн. та загальною кількістю відправлених пакетів документів 12 штук (540 грн. : 12 = 45,00 грн.), тому ці витрати також слід стягнути з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 322, 509, 526, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, заборгованості за абонентське обслуговування, інфляційні витрати та 3% річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , за наступними реквізитами: IBAN: НОМЕР_3 , банк ПАТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», номер рахунка: НОМЕР_4 , код банку 320371.) заборгованість за теплову енергію в сумі 31069,34 грн. (тридцять одна тисяча шістдесят дев`ять гривень 34 коп.) за період від 01.11.2020 року по 31.08.2025 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 1648,42 грн. (одна тисяча шістсот сорок вісім гривень 42 коп.) за період з 01.11.2020 року по 31.08.2025 року, суму інфляційних витрат в розмірі 637,93 грн. (шістсот тридцять сім гривень 93 коп.) та 3% річних в сумі 173,45 грн. (сто сімдесят три гривні 45 коп.) за період з 01.01.2021 р. по 23.02.2022 р., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 45,00 грн. (сорок п`ять гривень), витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 40,00 грн. (сорок гривень), судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 05 січня 2026 року.

Суддя О.О. Соловйова