Справа № 159/717/26
Провадження № 2/159/1182/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 лютого 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі судді Чалого А.В., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій вона просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє позовну заяву на відповідність вимогам статей 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві позивачка зазначає, що звільнена від сплати судового збору на підставі п 8 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Аналіз п. п. 8, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в сукупності з ч. 2 ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі N 545/1149/17 зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Пільги членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково з таким статусом, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин (подібний правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2020 у справі N 9901/70/20, постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі N 640/7310/19 та від 12.02.2020 у справі N 640/7310/19).

Як вбачається, предметом спору у даній справі є позбавлення батьківських прав. Тобто, у цьому спорі не вирішуються питання, пов`язані із соціальним захистом члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України, передбачені статтею 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Оскільки зазначена справа не пов`язана із соціальним захистом порушених прав заявника, як члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України, відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначене, позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі визначеному статтею 4 ЗУ «Про судовий збір» та надати суду документ, що підтверджує його сплату, або повідомити підстави звільнення від сплати судового збору.

Вказані обставини перешкоджають суду відкрити провадження у даній справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновків, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

При цьому, суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачці у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у позовній заяві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення зазначених недоліків протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачці, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяА. В. Чалий