Справа № 545/4887/25
Провадження № 2/545/494/26
"04" березня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: Цибізової С.А.,
за участю секретаря: Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач у жовтні 2025 року звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») та ОСОБА_1 укладений договір №7125463 про надання споживчого кредиту, за яким позичальнику наданий кредит в сумі 4 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строком на 360 днів, із стандартною процентною ставкою 1,99%. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість.
Просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 20 157,80 грн, з яких: сума кредиту 4 000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 6 526,20 грн, нараховані позивачем проценти за 121 календарний день 9 631,60 грн; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин проводиться заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту та сплата відсотків.
Предметом позову стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 20 157,80 грн.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Судом встановлено, що 01.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №7125463 про надання споживчого кредиту (а.с.66-71).
Договір №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 підписаний ОСОБА_1 в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С5655 містить його податковий номер, адресу та номер мобільного телефону (а.с.66-71).
Отже, вищезазначений договір №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Таким чином, факт укладення договору №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 між сторонами є доведеним.
Відповідно до п.1.3, 1.4 договору №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 сума кредиту (загальний розмір) складає 4 000,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів.
Згідно з п.2.1 договору №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.п.1.4 договору №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та оплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» з вих. №426-24 від 26.11.2024 (зв.а.с.40).
Окрім того, відповідно до повідомлення АТ «Укрсиббанк» від 12.01.2026 №31-4-01/356-БТ на картковий рахунок, який належить ОСОБА_1 01.10.2023 зараховано кошти в сумі 4 000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за період з 01.10.2023 по 22.12.2023 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 10 446,60 грн, з яких 4 000,00 грн тіло кредиту, 6 447,60 грн нараховані проценти (а.с.77-82).
Окрім того, в період з 28.05.2024 по 25.09.2024 позивачем донараховані відповідачу проценти по відсотковій ставці 1,99% в розмірі 9631,60 грн (а.с.83-84).
Встановлено, що 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 (а.с.44-52).
Відповідно до п.1.1 договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 за цим договором фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «Авентус Україна») (ціна продажу) за плату, а клієнт (ТОВ «Авентус Україна») відступити факторові (ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (ТОВ «Авентус Україна»). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.44-52).
Отже, конкретні суми грошових вимог що є предметом даного договору вказані в реєстрі боржників.
Згідно з витягом з реєстру боржників додатку №1 до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 вбачається, що за кредитним договором №7125463, боржником якого є ОСОБА_1 заборгованість становить 10 526,20 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 526,20 грн за відсотками (а.с.86-87).
Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 6526,20 грн та за відсотками в сумі 9 631,60 грн, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п.1.4 договору №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 строку кредиту 360 днів.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Отже, кредитодавець мав право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відсотки за користування кредитом банк має право нараховувати лише впродовж строку дії кредитного договору, тобто до 25.09.2024.
Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) в період з 01.10.2023 по 22.12.2023 нараховані відсотки в розмірі 6 447,60грн (а.с.77-82).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що за період з 28.05.2024 по 25.09.2024, тобто за 121 календарний день нараховані відсотки в сумі 9631,60 грн (а.с.83-84).
Таким чином, відсотки нараховані в межах строку кредитування.
Відповідно до п.1.5 договору №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та засовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Згідно зі ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-ІХ від 22.11.2023.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-ІХ набрав чинності 24.12.2023.
Відповідно до ч.5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому, перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділ І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Тому, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наведений первісним кредитором розрахунок відсотків за період з 01.10.2023 по 22.12.2023 відповідає вимогам закону.
Разом із тим, суд вважає, що наведений розрахунок відсотків у сумі 9631,60 грн за період з 28.05.2024 по 25.09.2024 не відповідає вимогам закону.
Після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (24.12.2023-22.04.2024) - 2,5 %, протягом наступних 120 днів (23.04.2024 -20.08.2024) - 1,5 %.
Таким чином, у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно з урахуванням вимог ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,5%, а тому розмір процентів за вказаний вище період становить 5 100 грн (1,5%х4000,00 грн х 85 днів).
При цьому, у період з 21.08.2024 по 25.09.2024 включно з урахуванням вимог ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, а тому розмір процентів за вказаний вище період становить 1440 грн (1%х4000,00 грн х 36 днів).
Отже, сума нарахованих позивачем відсотків за 121 день за період з 28.05.2024 25.09.2024 за договором №7125463 про надання споживчого кредиту від 01.10.2023 відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» становить 6540,00 грн (5100+1440).
В решті позовних вимог слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Судом встановлено, що 10.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем укладений договір №10/12-2024 про надання правничої допомоги (а.с.57-58).
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, акт приймання-передачі наданих послуг від 20.10.2025, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.2).
Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 1685,40 грн витрати на професійну правничу допомогу, 2041,30 грн судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 244, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С. А. Цибізова