Справа № 496/5383/25
Провадження № 2/496/700/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Шаньшиної М.В.,

при секретарі- Мірошнікової О.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «ФК КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 83 889 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що 09.06.2023 ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту № 821726, згідно з умовами якого отримала кредит у розмірі 13500 грн., строком на 365 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, в зв`язку з чим, утворилась заборгованість, в сумі 83889,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13500,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 70389,00 грн.

В подальшому, 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення № 01022024. Відповідно до витягу реєстру боржників до договору відступлення № 01022024 від 01.02.2024 ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача, в сумі 83889,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13500,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 70389,00 грн.

Від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі в яких просить відмовити у задоволені позову. Обґрунтовує їх тим, що ознайомившись із позицією позивача, що викладена в його позовній заяві, та позовними вимогами, вважаю, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України виходячи з наступного. В обґрунтування свого позову представник позивача вказав, що 09.06.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №821726, на підставі якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби в сумі 13 500 грн шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача. Копія електронного документа довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , виданої ТОВ «Селфі Кредит», у якому не вказано дату видачі, тобто відсутній реквізит документа, передбачений підпунктом 4.1 пункту 4 національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144 «Про прийняття та скасування національних стандартів», не підлягає врахуванню як джерело доказу. Обставини щодо умов договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 09.06.2023 року №821726, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , не доведено, тому що позивач не надав копію Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», які є частиною договору та на які посилається позивач у самому договорі. Із врахуванням недоведеності обставин пред`явленого позову щодо умов договору про надання споживчого кредиту вважаю, що не мають значення відомості, які містяться в таких документах: 1) копії розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.06.2023 року №821726, виданого ТОВ «Селфі Кредит»; 2) копії досудової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ОСОБА_2 .. Обставини, викладені в позовній заяві, щодо переходу до позивача права вимоги ТОВ «Селфі Кредит» до відповідача за договором про надання споживчого кредиту також не доведено. У зв`язку з недоведеністю обставин щодо умов договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 09.06.2023 року №821726, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем, та переходу від ТОВ «Селфі Кредит» до позивача права вимоги до відповідача за вказаним договором, вважаю не доведено виникнення між сторонами правовідносин з приводу обов`язку відповідача сплатити заборгованість за договором на користь позивача. Також зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, розумністю розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та обсягом виконаної адвокатом роботи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 09.06.2023 ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту № 821726, згідно з умовами якого отримала кредит у розмірі 13500 грн., строком на 365 днів, зі сплатою відсотків 2,20% в день.

Відповідно до довідки виданої ТОВ «Селфі Кредит», ОСОБА_1 з якою укладено кредитний договір № 821726 від 09.06.2023 року, пройшла ідентифікацію ТОВ «Селфі Кредит».

У паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та вартості кредиту, порядок повернення кредиту та інше.

Згідно з інформаційною довідкою, наданою АТ КБ «Приват банк» від 29.09.2025 №20.1.0.0.0/7-250924/38237-БТ, ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти, відповідно до договору № 821726 від 09.06.2023 у розмірі 13 500 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 становить 83889 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13500 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 70389 грн.

Згідно з договором відступлення прав вимоги від 01.02.2024 року № 01022024, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) позивачеві ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників до договору.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 становить 83889 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13500 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 70389 грн.

За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У силу частини 1 статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного «повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти, в сумі 13500 грн., зі сплатою відсотків, комісії та інших платежів, передбачених договором, в той же час, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, в сумі 83889 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13500 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 70389 грн., у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Що стосується наданих письмових пояснень представника відповідача, то стороною відповідача не було надано належних доказів на спростування факту отримання кредитних коштів, а також наявної заборгованості. Доводи представника відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами та не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

За змістом ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Понесені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрати на правову допомогу адвоката Усенко М.І. згідно з договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року, актом про отримання правової допомоги від 01.07.2025 року, детальним описом наданих послуг на загальну суму 8 000 грн.

Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 8000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Усенко М.І. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія " Кредит - Капітал" задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614). заборгованість за кредитним договором №821726 від 09.06.2023 року у розмірі 83889,00 гривень, судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 3 000 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В. Шаньшина