справа №176/1786/25
провадження №2-п/176/2/26
УХВАЛА

06 січня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

за участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2025 року по цивільній справі №176/1786/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2025 року позов «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Він Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №L9136078 від 09.07.2018 рокув розмірі 13281 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1635,55 грн та 5000 грн витрат на правову допомогу.

В жовтні 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2025 року по цивільній справі №176/1786/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення представник заявника зазначає, що про розгляд даної справи та про винесене заочне рішення ОСОБА_1 взагалі не знала, жодних повідомлень, документів та судових повісток про виклик не отримувала, тому не могла з`явитись до суду і ознайомитись з рішенням по незалежним від неї причинам.

Також, ОСОБА_1 зауважує, що адвокат Зіненко А.О. не є її діючим представником, із останньою розірвано договірні зобов`язання в односторонньому порядку самим адвокатом, у зв`язку із чим, за браком коштів, відповідач мала намір самостійно захищати власні інтереси, однак її не було повідомлено про час та місце розгляду справи.

Відповідач наголошує, що дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак вже довготривалий час село знаходиться під військовою окупацією агресора, у зв`язку із чим остання була вимушена переїхати у інше безпечне місце. ОСОБА_1 з 31 жовтня 2023 року має статус внутрішньо переміщеної особи та взята на відповідний облік.

Стосовно факту укладення кредитного договору, заявниця зазначає, що ні Договір кредитної лінії №AG4876622, ні паспорт споживчого кредиту, ні будь-який інший документ, наданий суду позивачем не містить підпису споживача - одноразового ідентифікатора визначеного у довідці про ідентифікацію, що не дозволяє достеменно стверджувати про підпис таких документів саме відповідачем ОСОБА_1 .

Крім того, на думку заявниці, долучена до позову виписка з особового рахунку не може бути визнана належним доказом, оскільки викладена у ній інформація носить не конкретний, а узагальнюючий характер про загальну суму боргу по тілу кредиту та відсотках. До матеріалів справи не долучено доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, або за реквізитами продавця товару.

Доводи позивача щодо розміру нарахованих сум заборгованості, на думку заявниці, не підтверджені жодними належними доказами, немає підстав стверджувати, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії №AG4876622 від 09.07.2018 року, оскільки матеріали справи не містять, зокрема, доказів оплати за договором факторингу.

Також, заявниця звертає увагу суду, що позивач стверджує, що 09.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису укладено Договір кредитної лінії №AG4876622. При цьому, позивач звернувся до суду лише у 2025 році. Таким чином, на думку заявниці, строк позовної давності сплив ще 09.08.2021 року, у зв`язку із чим, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного, заявниця вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації права ОСОБА_1 , наданого процесуальним законодавством України.

У зв`язку з вищевикладеним представник заявника просила скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Бебех І.О., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви, не з`явились.

Позивач ТОВ «Він Фінанс», належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви, в судове засідання свого представника не направили.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Крім того, за змістом п.п.3,4 ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно ч.3 ст.287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення чи скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи позовного провадження.

Згідно ст.288 ЦПК України заочне рішення піддягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 булаповідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. У запропонований їй ухвалою про відкриття провадження по справі від 13.05.2025 року строк, відзиву на позов до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, ухвалення заочного рішення здійснено судом у відповідності до закону.

Разом з тим, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст.76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду, наведені в заочному рішенні суду від 23 вересня 2025 року, а обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про скасування заочного рішення у справі, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодних доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Згідно з ч. 4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.127,128, 284,287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2025 року по цивільній справі №176/1786/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ