Справа № 344/4380/25
Провадження № 2/344/466/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання - Дутки Р.-І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що є спадкоємцем за законом майнових прав та обов`язків покійного батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із 1/2 частки боргу за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 у сумі 168 627,56 гривень на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 у справі №300/282/22, який належав ОСОБА_2 . З огляду на це 1/2 частка від 168627,56 гривень становить 84313,78 гри.

ОСОБА_1 як спадкоємець за законом прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини, проживав із спадкодавцем і не заявив про відмову від неї, отже є власником спадкового майна, включаючи грошові кошти у розмірі 84 313,78 гривень.

Перш ніж звертатися до суду, позивач звертався до відповідача про виплату коштів, однак отримав відмову.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 84 313,78 гривень (а.с. 1-5).

01 квітня 2025 року представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідач вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в межах своїх повноважень з 01 січня 2007 року здійснює функції призначення (перерахунку) та виплати пенсій відповідним категоріям військовослужбовців на підставі документів, поданих уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особи були звільнені із служби.

При цьому функції визначення грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії цим особам, не входять до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "'Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 по справі №300/282/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 по справі №300/282/22 обліковується заборгованість за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 у сумі 168627,56 гривень, яка включена в Реєстр виконання судових рішень. Рішення суду набрало законної сили 07.04.2022.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даному випадку шестимісячний строк на звернення членів сім`ї померлого до органу Пенсійного фонду України про отримання сум пенсії померлого і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, розпочався з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач звернувся із заявою 16.12.2024, тобто із пропуском шестимісячного строку, а тому він втратив право на одержання даної виплати.

Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 37-42).

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2025 року вказану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. ( а.с. 33).

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 34-35).

Ухвалою суду від 02 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 66-67).

Пояснення учасників справи у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, попередньо представник позивача - адвокат Рогалевич А.Б. подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 91).

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, подаючи до суду відзив на позовну заяву, просив розгляд справи проводити без участі представника Головного управління (а.с.42).

Учасники справи у судове засідання, призначене на 29 грудня 2025 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

10 грудня 2024 року позивач звертався з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виплату коштів на виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2022 року (а.с.6).

07 грудня 2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по 1/2 частині кожному. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається із 1/2 частки боргу за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 у сумі 168 627,56 гривень на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 у справі №300/282/22, який належав ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою, виданою 20 листопада 2024 року за №0900-0405-8/60763 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.7).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються довідкою про смерть від 21 серпня 2023 року № 83 (а.с.8).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 по справі №300/282/22, що набрало законної сили 07.04.2022, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.07.2021 № 1386 (а.с.14-23).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було дана відповідь адвокату М. Васютину на його адвокатський запит від 11.09.2024 №12 в інтересах ОСОБА_4 , в якому вказано, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.07.2021 № 1386. Рішення набрало законної сили 07.04.2022. На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_2 у травня 2022 року проведений перерахунок пенсії та її розмір становив 10729,80 гривень. Заборгованість за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 становить 168627,56 гривень , яка внесена до реєстру судових рішень Пенсійного фонду України (а.с.24-25, 26).

Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду

за результатами розгляду справи.

Стаття 15 Цивільного кодексу України надає кожній особі має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як передбачено статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 5 листопада 1991року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно з статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є сином померлого батька ОСОБА_2 , а відтак, за правилами статті 1261 Цивільного кодексу України, належить до першої черги спадкоємців за законом.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за законом майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема майна, що складається з 1/2 частки боргу за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 у сумі 168 627,56 гривень на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 у справі №300/282/22.

10 грудня 2024 року позивач звертався з заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виплату коштів на виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2022 року, проте отримав відмову.

Доводи представника відповідача у відзиві на позов про те, що підстав для проведення виплат позивачу на виконання рішень суду немає, не заслуговують на увагу, оскільки невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити недоотримане підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 Цивільного кодексу України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

За правилами частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

За положеннями статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми встановлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

У відзиві на позов, відповідач зазначив, що на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що суми пенсії недоодержані у зв`язку зі смертю не включаються до складу спадщини, що є підставою відмови.

Дійсно, як зазначає дана норма, на яку посилається відповідач, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Однак до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Статтею 1227 Цивільного кодексу України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2022 року у справі №428/10113/20 (провадження № 61-14299св21) тлумачення статті 1227 Цивільного кодексу України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої Цивільним кодексом України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 Цивільного кодексу України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 Цивільного кодексу України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 Цивільного кодексу України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 Цивільного кодексу України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 Цивільного кодексу України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Зміст частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

За таких обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач неправомірно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке належало спадкодавцю (батькові позивачу) на підставі рішень суду.

При цьому, згідно закону, така недоотримана спадкодавцем пенсія входить до складу спадщини та успадковується на загальних підставах.

Враховуючи вказані норми матеріального права, суд прийшов до висновку, що позивач успадкував належні спадкодавцю суму недоодержаної пенсії відповідно до положень статті 1227 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті батька відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що, відмовляючи позивачу у здійсненні на його користь виплати спадщини (суми недоотриманої пенсії її померлого батька), відповідач Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області порушило спадкові права позивача.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається квитанції, позивачем сплачено судовий збір за даним позовом у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 31).

Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 1212, 1213, 1227 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 15, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення боргу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборгованість у розмірі 84313,78 гривень (вісімдесят чотири тисячі триста тринадцять гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 15.

Повний текст рішення складено та підписано 05 січня 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.