Справа № 401/553/26
Провадження № 2-з/401/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника Приватного підприємства «Ніколь» адвоката Гармаша Андрія Віталійовича про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Ніколь» до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, скасування запису про припинення речового права, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник Приватного підприємства «Ніколь» адвокат Гармаш А.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області та просить ухвалити рішення, яким: визнати укладеною між орендарем ПП «Ніколь» та орендодавцем ОСОБА_1 додаткову угоду № 29-07/3 від 29 липня 2025 року до договору оренди землі від 15 березня 2008 року , зареєстрованого за № 60 від 08 грудня 2008 року, зі змінами на підставі додаткової угоди № 01-09/2 від 01 вересня 2017 року, щодо земельної ділянки з кадастровим номером : :02:000:0203 в представленій редакції; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про припинення іншого речового права ( права оренди) ПП «Ніколь», внесений на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Світловодської міської ради Кушки О.С., індексний номер 82780028 від 08 січня 2026 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0203, з одночасним відновленням ( поновленням) запису про інше речове право № 16248896, внесеного на підставі договору оренди землі від 15 березня 2008 року та додаткової угоди № 01-09/2 від 01 вересня 2017 року.

Одночасно з позовом суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам , нотаріусам та іншим особам, які наділені функціями державного реєстратора, вчиняти будь які реєстраційні дії щодо даної земельної ділянки.

Обґрунтовуючи вимоги щодо забезпечення позову, представник позивача зазначає, що позивач є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером : :02:000:0203, при чому його права орендаря є порушеними, оскільки орендодавець не дотримався порядку його повідомлення про відчуження земельної ділянки та зміну власника, ігнорував переважне право орендаря на поновлення орендних відносини , протиправно ініціював припинення речового права оренди в Держаному реєстрі речових прав, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Оскільки на даний момент у державному реєстрі речових прав право оренди позивача значиться припиненим, існує реальна загроза відчуження власником земельної ділянки або передачі її в оренду третім особам, що унеможливить виконання судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог та зумовить для позивача необхідність ініціювати нові судові процеси. Спірна земельна ділянка входить до складу єдиного масиву земель, які обробляються ПП «Ніколь», при чому позивачем вже здійснено комплекс агротехнічних робіт під урожай 2026 року, а передача спірної земельної ділянки третім особам до вирішення порушеного спору призведе до збитків позивача.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову по суті, суд зазначає таке.

Ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач, передбачені п. п.1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися , зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесеності виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи та інших осіб.

У разі звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Предметом позову у цій справі є право оренди позивача на земельну ділянку, дію якого на даний час припинено шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08 січня 2026 року.

Заявою про забезпечення позову представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки , при цьому підставою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких випадках необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

В даному випадку суд вважає, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є обґрунтованими, розумними, адекватними і співмірними із заявленими позовними вимогами, на забезпечення яких вони вживаються, оскільки в разі ймовірного вчинення відповідачем дій щодо подальшого розпорядження спірною земельною ділянкою унеможливлюватиметься захист або поновлення прав і законних інтересів позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду із заявами про доповнення підстав позову, зокрема, новими обставинами, так і до суду з відповідними новими позовами.

Таким чином, суд приходить до висновку про існування в такому випадку прямого зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову та предметом спору, тобто тим матеріально-правовим об`єктом, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у той час як невжиття таких заходів може призвести до суттєвого порушення прав заявника, нанесення йому збитків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0203 , власником якої є ОСОБА_1 .

Заборонити органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам , нотаріусам та іншим особам, які наділені функціями державного реєстратора, вчиняти будь які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0203 , власником якої є ОСОБА_1 .

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання визначений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: Приватне підприємство «Ніколь» , місцезнаходження: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Вокзальна, 21 кв. 7; .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: невідомо.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина