Провадження № 2/712/1032/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху

09 лютого 2026 року м. Черкаси

Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Пономаря В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Рясик Д.Д.

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Євтушенка М.П. про залишення позовної заяви про стягнення заборгованості зі сплати аліментів без руху,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 17.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Євтушенко М.П. 12.01.2026 подав клопотання про залишення позовної заяви без руху.

В судове засідання, призначене на 09.02.2026, позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача ОСОБА_4 подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак участі в судовому засіданні в такий спосіб не забезпечив (до відеоконференції не приєднався).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили задоволити клопотання з наведених у ньому мотивів.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає проведенню судового засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку їх усунення.

Водночас, згідно із ч.ч. 1113 ст. 187 ЦПК України, уже після відкриття провадження у справі суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу із зазначенням підстав залишення заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків. У разі неусунення недоліків позовна заява залишається без розгляду.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд установив, що вони не підтверджують подання позовної заяви без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Зокрема, представник відповідача посилається на ч. 4 ст. 177 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», стверджуючи, що позовні вимоги є майновими та «не є аліментами», а також що позов містить одночасно майнову і немайнову вимоги, у зв`язку з чим позивач повинна сплатити судовий збір у сумі 6 066,76 грн.

Однак із позовної заяви вбачається, що позивач звернулася до суду із вимогами у справі про визначення та стягнення заборгованості зі сплати аліментів, а заявлена вимога про визначення розміру заборгованості є похідною та спрямованою на реалізацію основного способу захисту - стягнення заборгованості зі сплати аліментів. За таких обставин спір за своїм змістом належить до категорії справ про стягнення аліментів, у тому числі пов`язаних із їх заборгованістю, а тому підстави для висновку про обов`язок позивача сплачувати судовий збір відсутні з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якими передбачено звільнення позивачів у справах про стягнення аліментів від сплати судового збору.

Також у клопотанні ставиться під сумнів підтвердження позивача щодо неподання іншого позову з тим самим предметом і підставами, з посиланням на наявність справи № 712/7559/23. Разом із тим, наявність вказаної справи свідчить про попередній розгляд питання щодо встановлення способу й розміру стягнення аліментів, тоді як у даній справі предметом спору є визначення та стягнення заборгованості за аліментним зобов`язанням, тобто предмет і підстави позовів не є тотожними. З огляду на це наведені доводи не свідчать про порушення вимог ст. 175 ЦПК України.

Оцінюючи доводи клопотання, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, зокрема, викладений у постанові від 05.08.2020 у справі № 177/1163/16-ц, про необхідність уникнення надмірного формалізму при застосуванні процесуальних норм, оскільки такий формалізм може призводити до неправомірного обмеження права на доступ до суду як складової права на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що наведені у клопотанні доводи не підтверджують наявності таких недоліків позовної заяви, які б відповідно до ст. 185, ч.ч. 1113 ст. 187 ЦПК України зумовлювали залишення її без руху, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 187, 260 ЦПК, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Євтушенка М.П. про залишення позовної заяви про стягнення заборгованості зі сплати аліментів без руху відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає окремому оскарженню.

Заперечення на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Пономар