Справа № 523/3910/26
Провадження №2/523/4039/26
У Х В А Л А

"02" березня 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Центральний Дюковський» (, адреса: м. Одеса, вул. Маловського буд. 1) про визнання права користування і розпорядження гаражною будівлею, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Пересипського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Центральний Дюковський» про визнання права користування і розпорядження гаражною будівлею.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в 2021 року помер ОСОБА_2 , який в 2001 році вступив до громадської організації «Центральна», яку було створено автолюбителями для утримання автостоянки по АДРЕСА_2 . Йому було виділено паркомісце для зберігання автомобіля. будівництво гаражу було здійснено господарським методом, без оформлення дозволу на будівництво, без оформлення права власності на гараж. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 сам користувався гаражем та дозволив родині позивача користуватися ним, де останні зберігали свої особисті речі.

В лютому 2021 року на прохання позивача, ОСОБА_3 відала ключі позивачу від гаражу та позивач стала в ньому зберігати свій автомобіль. Після чого позивач повідомила членів кооперативу про отримання від членів родини померлого дозволу на користування гаражем № НОМЕР_2 .

В подальшому, позивачу було запропоновано підписати проект договору оренди гаража № 72, після ознайомлення з його текстом позивач відмовилась підписувати договір, оскільки його текст не відповідає вимогам закону. Відмова підписати договір призвело до того, що голова правління став перешкоджати позивачу користуватись гаражем та заборонив в`їзд на автостоянку.

Позивач зазначає, що гараж не перебуває на балансі кооперативу і не є його власністю, голова правління не має законних прав на його продаж.

На підставі викладеного позивач просить: визнати за нею право користування і розпорядження гаражем № НОМЕР_2 , що знаходиться на території Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Центральний-Дюковський».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Після надходження та реєстрації зазначеної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст. ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 02 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони керівним органам Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Центральний-Дюковський» і їх посадовим особам видавати організаційно-розпорядчі документи та вчиняти дії, спрямовані на передачу гаражу № НОМЕР_2 на підвідомчій кооперативу території іншим особам в користування та/або відчуження гаражу № НОМЕР_2 до набрання рішенням суду у справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник зазначив, що до позовної заяви надано протокол допиту свідка від 02.03.2022 року, в якому голова правління кооперативу Приболовець О.Ю. свідчить, що гаражі на підвідомчій кооперативу території, а й відповідно гараж № НОМЕР_2 не перебувають на балансі кооперативу і не є об`єктами права власності кооперативу.

Разом з цим, голова правління оголосив 09.10.2022 року аукціон з продажу гаражу №72, розпочав прийняття цінових пропозицій від учасників аукціону, що підтверджується його оголошенням.

З урахуванням викладеного представник позивача просить клопотання про забезпечення позову задовольнити.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб - п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якого позов забезпечується, зокрема шляхом забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, з поміж іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідач не будучи власником гаражу № НОМЕР_2 оголосив щодо нього аукціон, а тому позивач просить забезпечити позов шляхом заборони керівним органам Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Центральний-Дюковський» і їх посадовим особам видавати організаційно-розпорядчі документи та вчиняти дії, спрямовані на передачу гаражу № НОМЕР_2 на підвідомчій кооперативу території іншим особам в користування та/або відчуження гаражу № НОМЕР_2 до набрання рішенням суду у справі законної сили.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Тому при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Однак, з огляду на подану заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку, що стороною позивача не надано доказів щодо реальності намірів відповідача здійснити продаж спірного гаражу № 72

З огляду на зазначене, слід зауважити, що до заяви, в даному контексті, позивачем мали б бути додані письмові докази щодо оголошення аукціону відповідно до норм діючого законодавства, та докази щодо власності/власника предмета торгів.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бурдейного Віктора Олександровича про забезпечення позову шляхом заборони керівним органам Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Центральний-Дюковський» і їх посадовим особам видавати організаційно-розпорядчі документи та вчиняти дії, спрямовані на передачу гаражу № НОМЕР_2 на підвідомчій кооперативу території іншим особам в користування та/або відчуження гаражу № 72 до набрання рішенням суду у справі законної сили відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: