У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 січня 2026 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком,

В С Т А Н О В И Л А:

30 грудня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статті 175, 176 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ухвали - ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 заявляє таку позовну вимогу: зобов`язати ОСОБА_2 надати постійний дозвіл ОСОБА_1 на використання частини земельної ділянки розміром 8.0 х 1.0 метра та площею 8 м?, яка належить ОСОБА_2 для безперешкодної експлуатації та доступу до обслуговування будинку АДРЕСА_1 .

Мотивуючи позовну заяву, ОСОБА_1 покликається на статті 391, 376 Цивільного кодексу України та зазначає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності, в тому числі, знесення самочинного об`єкту нерухомості.

Разом з тим, позовна заява не містить обґрунтування обраного способу захисту. Законом не визначено та в позовній заяві не розкрито зміст заявленої позовної вимоги, зокрема, залишається незрозумілим поняття «надання постійного дозволу на використання частини земельної ділянки». А тому, позивачу слід розкрити зміст заявленої позовної вимоги, адже це впливає на предмет доказування у справі та визначення нормативного регулювання спірних правовідносин.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивніясть. В силу принципу диспозитивності цивільного судочинства саме ініціатору звернення до суду належить обрати та обґрунтувати відповідний спосіб захисту, визначити межі заявлених вимог, підтвердивши їх доказами.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються в таких розмірах:

за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Всупереч вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач ОСОБА_1 не надала доказів сплати судового збору.

ОСОБА_1 заявляє клопотання про звільнення її від сплати судового збору. Позивач просить урахувати, що вона не працює, її дохід мінімальна пенсія, а також отримала право на безоплатну правову допомогу, яка їй надана Північним регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. На підтвердження викладених у заяві обставин ОСОБА_1 надає довідку з Пенсійного фонду України про доходи, відповідно до змісту якої щомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 5 127,24 гривень.

На підставі наведеного позивач просить звільнити її від сплати судового збору.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч. 1 ст. 136 ЦПК України).

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведені норми закону дають підстави для висновку, що основна умовою, за якою суд може відстрочити сплату судового збору - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений доказами.

Вирішуючи заяву про звільнення позивача від сплати судового збору, суддя враховує, що ОСОБА_1 належним чином не підтвердила свій майновий стан на час звернення до суду з цим позовом. Розмір отримуваної пенсії не може в повній мірі свідчити про майновий стан особи, адже позивач може мати й інші джерела доходу. Майновий стан особи включає також належність такій особі рухомого та нерухомого майна. Крім того, суд ураховує, що розмір судового збору (1 211,20 гривень) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача. Та обставина, що позивач отримала право на безоплатну правову допомогу відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» не підтверджена документально.

Отже, враховуючи законодавчо визначені ставки судового збору, позивачу в цій справі належить сплати 1 211,20 гривень судового збору або надати докази звільнення від сплати судового збору на підставі закону.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст.185 ЦПК України).

Отже, для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід подати до суду позовну заяву в новій редакції (з урахуванням недоліків заяви, наведених в ухвалі про залишення заяви без руху), надати докази сплати судового збору або докази звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Тобто, позивачу необхідно подати до суду разом з заявою про усунення недоліків позову також нову редакцію позовної заяви, яка відповідатиме вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И ЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК