Провадження № 2/369/209/26
06.01.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Худинець Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що товариство є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкових територій в тому числі і в буд. АДРЕСА_1 .
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у вищевказаному будинку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 386934999 від 15.07.2024 р.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкових територій за вищевказаною адресою на підставі укладеного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Б-1 від 19.08.2019 р. та рішення Виконавчого комітету Крюківщинської сільськї ради.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Однак, ОСОБА_1 свій обов`язок по оплаті наданих Позивачем послуг не виконує в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 15.11.2024 року за ним виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 18 232, 40 грн.
Оскільки відповідач порушив умови, тому на підставі ст. 625 ЦК України, має сплати борг з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені. Таким чином, заборгованість Відповідача станом на 15.11.2024 р. по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком складає - 18 232, 40 грн., пеня 510, 25 грн., індекс інфляції 1873, 84 грн. та 3% річних 420, 41 грн.
Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 18 232, 40 грн., пеня 510, 25 грн., індекс інфляції 1873, 84 грн. та 3% річних 420, 41 грн., а разом 21 036, 90 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Заперечень щодо такого розгляду сторони не направили.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили позов задоволити.
У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Ухвалу про відкриття провадження по справі та повістки про виклик в суд відповідачу направлено на адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. Також суд розміщував оголошення про виклик відповідача на сайті суду.
Письмового відзиву, заперечень, клопотань до суду не подавалось, причини неможливості їх подати суду також не повідомлено.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги».
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначається Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
При розгляді справи встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради визнано ТОВ «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» виконавцем та надавачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкових територій для споживачів за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкових територій.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до якого ТОВ «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» взяв на себе зобов`язання утримання будинку та прибудинкових територій за вищевказаною адресою, а відповідач, як власник майна, - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених договором або законом.
Співвласником багатоквартирного будинку відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 386934999 від 15.07.2024 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить - послуга з управління багатоквартирним будинком. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримує житлово-комунальні послуги, а саме: послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, які надає ТОВ «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ», але не виконує зобов`язання з їх оплати належним чином, що призвело до заборгованості.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.
За ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконанні обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Як встановлено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний разом з іншими співвласниками багатоквартирного будинку оплачувати житлово-комунальні послуги для підтримання будинку в належному технічному та санітарному стані, тому вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 21 036, 90 грн. підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму бору з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від «05» березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування інфляційних нарахувань та 3 (трьох) процентів річних, нараховані Позивачем на суму заборгованості до 24.02.2022 року.
Оскільки відповідач своєчасно не вносив відповідні платежі, тому має сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.
Перевіривши подані суду розрахунки, суд приходить до висновку, що станом на 15.11.2024 року підлягає стягненню 3 % у розмірі 420, 41 грн., індекс інфляції у розмірі 1873, 84 грн. та пеня в розмірі 510, 25 грн.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» до ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 18 232, 40 грн. (вісімнадцять тисяч двісті тридцять дві грн. 40 коп.), три відсотки річних в розмірі 420, 41 грн. (чотириста двадцять грн. 41 коп.), індекс інфляції в розмірі 1873, 84 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят три грн. 84 коп.) та пеню в розмірі 510, 25 грн. (п`ятсот десять грн. 25 коп.)
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «НАШ ДІМ» судовий збір в розмірі 3028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп).
Інформація про позивача
Інформація про відповідача
ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Текст судового рішення складено 06 січня 2026 року.
Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ