Справа №150/397/25
Провадження по справі №2/150/184/25
УХВАЛА

04 березня 2026 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Савковій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебуває вище зазначена цивільна справа.

Представником позивача адвокатом Романенко М.Е. через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» до суду скеровано клопотання про витребування доказів, зокрема, у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» інформації щодо зарахування коштів на картку № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_1 , банком емітентом якої є зазначене товариство.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-III, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнтів; інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності; інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду (оверсайту) платіжних систем та систем розрахунків, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 04 жовтня 2021 року №98, за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Банк на запит державних органів, визначених статтею 62 Закону про банки, розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, в обсягах, визначених Законом про банки для відповідного державного органу.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками: за рішенням суду (п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Як вбачається із клопотання представника позивача ОСОБА_2 , з метою підтвердження факту зарахування грошових коштів 09.06.2021 на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , банком емітентом якої є АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» в сумі 7000 гривень, необхідно отримати запитувану інформацію, яка є банківською таємницею, тому ОСОБА_2 не може самостійно отримати необхідні відомості в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

З огляду на вище зазначене, з метою повного, об`єктивного та всебічного її розгляду приходжу до висновку про необхідність та доцільність витребування в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» інформації про рахунок ОСОБА_1 у вказаному товаристві.

Згідно ч.2 ст.258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

З врахуванням того, що в даному судовому засіданні спір, про який заявлено ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», не може бути вирішено, у зв`язку із необхідністю отримання доказів, суд в силу положень статті 240 ЦПК України приходить до висновку про відкладення розгляду справи.

На підставі наведеного вище, керуючись ст., ст.4, 12, 13, 84, 223, 240, 260, 261, 277, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 задоволити.

Витребувати в строк до 31 березня 2026 року у акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (адреса банку: 01011, Україна, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4а; код Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.02.2026 4 за ) наступні докази:

- інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку, відкритого в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» ();

- інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_3 ;

- виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) за період з 09.06.2021 16.06.2021 р. з відображенням часу зарахування коштів.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.8 ст.84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Розгляд справи відкласти до 11 години 30 хвилин 31 березня 2026 року.

Про дату і час нового судового засідання повідомити учасників справи.

Провадження у справі після відкладення розгляду продовжити зі стадії, на якій розгляд справи було відкладено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст.18 ЦПК України).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК