Справа № 685/192/26
Провадження № 2/685/328/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року селище Теофіполь

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріна І.В., в ході розгляду матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про відновлення електропостачання,

В С Т А Н О В И Л А :

До Теофіпольського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про відновлення електропостачання.

Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачці десятиденний строк для усунення недоліків.

12.03.2026 позивачка подала заяву про відвід судді, в якій зазначила, що суддя Турчин-Кукаріна І.В. не може розглядати цю справу і підлягає відводу, оскільки суддя видала судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» в особі Волочиського центру обслуговування клієнтів про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, відтак, позивачка заявляє відвід судді Турчин-Кукаріній І.В.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для відводу головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В., виходячи з такого.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З тексту заяви про відвід вбачається, що позивачка не згідна з процесуальними рішеннями судді Турчин-Кукаріної І.В. щодо видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» в особі Волочиського центру обслуговування клієнтів про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, відтак, зазначена обставина не може бути підставою для відводу судді.

Окрім цього, слід зазначити, що за заявою ОСОБА_1 ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріної І.В. від 28.02.2025 у справі № 685/180/25 (провадження № 2-с/685/2/25) було скасовано судовий наказ, виданий 07.01.2025 у справі № 685/1335/24, наявністю якого обґрунтована заява про відвід судді у цій справі.

Інших обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, заява позивачки ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. На вимогу статей 10, 11, 12 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХХ чергового з`їзду суддів України 18.09.2024 (далі Кодекс суддівської етики), суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності суддів та присяжних під час здійснення правосуддя. Суддя повинен проявляти повагу до права на інформацію про судовий розгляд, не допускаючи порушення принципу гласності та відкритості судового процесу. Суддя повинен проявляти стриманість, виваженість, обачність та поміркованість у висловленні своїх поглядів і думок за будь-яких обставин.

Відповідно до ст. 6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен здійснювати правосуддя незалежно, виходячи виключно з обставин, установлених під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись верховенством права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні втручання, впливи, стимули, загрози або публічну критику.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у рішеннях «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України», вимога безсторонності характеризується критерієм з`ясування, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді як правова категорія це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 у контексті оцінки поведінки судді за суб`єктивним критерієм констатовано, що особиста безсторонність суду презюмується, доки не надано доказів протилежного.

На вимогу ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесенням об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відвід, суд враховує, що незгода з процесуальними рішеннями головуючого у справі не передбачена законом як підстава для відводу судді і не може бути підставою для сумніву у його неупередженості. Сам по собі факт ухвалення суддею процесуальних рішень, з якими не згідний учасник судового провадження, не є підставою для відводу судді, а такі рішення можуть бути оцінені з точки зору їх законності та обґрунтованості судами вищих інстанцій.

Інших аргументів, з яких можна було би дійти висновку про необ`єктивність чи упередженість судді Турчин-Кукаріної І.В., заявниця не навела.

Крім цього, суддею Турчин-Кукаріної І.В. також не було заявлено самовідводу, що свідчить про те, що у неї відсутнє внутрішнє відчуття упередженості при розгляді зазначеного судового провадження.

Проаналізувавши наведене у сукупності, суддя дійшла висновку, що з заяви про відвід не вбачається достатнього обґрунтування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості та заінтересованості судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріної І.В., тому заява про її відвід не підлягає до задоволення. Подана заява про відвід обґрунтована припущеннями заявниці стосовно небезсторонності та сумнівами у неупередженості або необ`єктивності судді, що мають виключно суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення суддею дій, які б свідчили про її упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді, не наведено.

Суддя враховує, що право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, серед яких гарантія кожному мати право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Відтак, суддя дійшла висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.03.2026 про відвід головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ураховуючи наведене, керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 12.03.2026 про відвід головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. відмовити.

Справу № 685/192/26 (провадження № 2/685/328/26) передати керівнику апарату суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, з метою визначення судді, який вирішить питання про відвід.

Ухвала суду на підставі ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвалу складено і підписано 12.03.2026.

Суддя Турчин-Кукаріна І.В.