Провадження № 2-о/932/191/25
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 березня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: Міністерство оборони України

представник заінтересованої особи: Матвєєнко Г. М.

розглядаючи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю та знаходження на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою встановлення факту проживання однією сім`єю та знаходження на утриманні, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойових дій у місті Бахмут Донецької області загинув його брат, ОСОБА_2 . Вони разом з братом проживали однією сім`єю та він до дня смерті брата перебував на його повному утриманні., зокрема одержував допомогу, яка була для нього постійним і основним джерелом для існування. З посиланням на ч.ч. 2 та 4 ст. 3 СК України та постанову ВП ВС від 22.08.2018, справа № 644/6274/16-ц просить встановити факт проживання однією сім`єю з братом та перебування на його утриманні до дня смерті останнього для отримання одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю його брата.

Представником Міністерства оборони України надані пояснення, що системний аналіз ст.ст. 16, 161 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та обставин справи дозволяє прийти до висновку, що заявник не є особою на яку розповсюджує свою дію Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що за матеріалами справи, заявник є братом загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є інвалідом та є працездатним.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на 18.04.2023, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ст. 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на 18.04.2023, у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Оскільки заявник є братом загиблого, то необхідно встановити, чи є він утриманцем, тобто чи є членом сім`ї, який мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

За змістом ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31), тобто право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї загиблого, які перебували на його утриманні.

Згідно п. а) ч. 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Судом встановлено що заявник є особою старшою 18 років не є особою з інвалідністю. На питання представника заінтересованої особи він відповів, що є працездатною особою.

Оскільки членами сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника можуть бути тільки непрацездатні особи, то на нього не розповсюджується дія ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому суд враховує норми законів, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, а саме на 18.04.2023.

Посилання заявника на ч.ч. 2 та 4 ст. 3 СК України та постанову ВП ВС від 22.08.2018, справа № 644/6274/16-ц суд не бере до уваги, оскільки текст ст. 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» був викладений у новій редакції відповідно до Закону України № 2489-ІХ від 22.07.2022 де вже відсутнє посилання на норми СК України.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільки заінтересованою особою оспорюється право заявника на отримання одноразової допомоги, оскільки він не підпадає під коло осіб, визначених ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки є спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, ст.ст. 257, 260, 294, 353, 354 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю та знаходження на утриманні, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17.03.2026.

Суддя І. В. Петунін