ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Халаджи О.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

04.12.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник просив встановити факт отримання ним 16 червня 2009 року в АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 9 468, 06 грн в якості спадщини, яку ОСОБА_1 успадкував за законом, як син померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на спадщину за законом, виданого 12 травня 2009 року державним нотаріусом Другої дніпровської нотаріальної контори.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора задоволено.

Встановлено факт отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 9 468, 06 грн в якості спадщини, яку ОСОБА_1 успадкував за законом, як син померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на спадщину за законом, виданого 12 травня 2009 року державним нотаріусом Другої дніпровської нотаріальної контори.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року закрито.

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2025 року касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

10.05.2024 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 та залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки є спір про право, цим рішенням вирішені права банку, крім того, зазначене рішення має приюдиційне значення у спору між заявником та Приватбанком.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що питання оподаткування 9 460, 06 грн, яки заявник отримав у спадщину не стосується оподаткування, а тому не зачипає інтересів банку, тож спір про право відсутній, а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.224-27).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції треба скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступна обставини.

Заявник у даній справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , 1926 року народження, та ОСОБА_4 , 1923 року народження.

Батько заявника - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13 листопада 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська.

Мати заявника - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 26 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського обласного управління юстиції.

Вбачається, що ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину.

В копії спадкової справи № 658/2002, заведеної Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , міститься копія Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2002 року, виданого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 і спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: частини квартири, належної померлій, грошових внесків з належними процентами та компенсаційними виплатами по рахункам в ощадному банку м. Дніпропетровська; причепа; Акцій підприємства з належними дивідендами.

Як вбачається з листа Приватбанку від 28 квітня 2009 року за № 30.1.0.0/2-090424/648, на ім`я померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у Центральному відділенні Дніпропетровського РУ Приватбанку 03 травня 2006 р. відкритий депозит, договір - CPDD061276LOV_, рахунок - НОМЕР_3 , поточна сума 9468,06 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє.

Вбачається, що ОСОБА_1 також 12 травня 2009 року звернувся до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з Додатковою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові внески після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії Додаткового Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2009 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, яке перебуває у вказаній спадковій справі та зареєстроване в реєстрі за № 3-1604, державним нотаріусом зазначеної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі статті 1261 ЦК України спадкоємцем всього майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: грошового внеску з належними відсотками, компенсаційними виплатами в Центральному відділенні Дніпропетровського РУ Приватбанку по рахунку № НОМЕР_3 , належного померлій на підставі Відповіді № 30.1.0.0/2-090424/648 від 28 квітня 2009 року, виданої КБ «Приватбанк». В Свідоцтві вказана оцінка спадкового майна 9468,06 грн.

16 червня 2009 року ОСОБА_1 отримав в Центральному відділенні «Приватбанку» з рахунку № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 9468,06 гривень, які були розміщені на депозитному рахунку у вказаному банку його померлою матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією відповідного касового документу від 16 червня 2009 року.

Таким чином, зазначена сума була виплачена Банком ОСОБА_1 на підставі Додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 травня 2009 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, де після смерті ОСОБА_2 була відкрита спадкова справа

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення поданої заяви.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Верховний Суд, переглядаючи цю справу за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у постанові від 12 листопада 2025 року зазначив:

У цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту отримання в АТ КБ «Приватбанк» 9 468,06 грн в порядку спадкування за законом. Заявник посилався на те, що з урахуванням того, що він збирає документи для отримання візи для в`їзду на територію Сполучених Штатів Америки, встановлення вказаного факту йому необхідно для підтвердження права оплатити з отриманого доходу (9 468,06 грн) податок за нульовою ставкою, задля чого необхідно встановити факт спадкування ОСОБА_1 суми 9 468,06 грн як сином померлої матері, тобто членом сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Також у грудні 2009 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків за договором, у справі № 2-1584/11.

АТ КБ «Приватбанк», яке не брало участі у розгляді справи, але вважало, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про його права та інтереси, звернулося з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі (а.с.86) АТ КБ «Приватбанк» вказувало, що оскаржуваним рішенням встановлені приюдиційні обставини для вирішення спору в іншій справі № 2-1584/11.

Так само і в касаційній скарзі (а.с.6 скарги) АТ КБ «Приватбанк» посилається на наявність іншого спору у справі № 2-1584/11.

Цей суд враховує, що частиною першою статті 17, статтею 352 ЦПК право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції гарантовано особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно з частиною третьою статті 18 ЦПК обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Верховний Суд раніше робив висновок про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи (див. постанову Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження у справі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц).

У своїй практиці Верховний Суд наголошував, що у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті (див. постанову Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 750/13149/21).

У постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі

№ 351/592/18 вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За змістом 352 ЦПК право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції особою, яка не брала участі у справі, ґрунтується не на гіпотетичній зацікавленості, а на правовій зацікавленості, яка обумовлюється змістом норм матеріального права (див. постанову Верховного Суду від 09 грудня 2024 року у справі № 404/7235/22).

Закриваючи апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК, апеляційний суд вказав, що оскаржуваним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року питання про права, свободи та інтереси АТ КБ «Приватбанк» не вирішувалося.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що вирішення питання про те, чи стосується прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі справі, рішення суду першої інстанції є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку.

У цій справі АТ КБ «Приватбанк» навело власні обґрунтування щодо необхідності його залучення до участі у спорі та щодо порушення його прав й інтересів рішенням суду першої інстанції та надало відповідні докази. Проте суд апеляційної інстанції у порушення вимог процесуального закону не надав належну правову оцінку цим доводам, не з`ясував в повній мірі, чи порушуються права вказаної особи судовим рішення районного суду, і передчасно закрив апеляційне провадження.

Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням встановлені приюдиційні обставини при вирішені спору в іншій справі № 2-1584/11 (див. пункт 50).

Апеляційний суд не врахував взаємовідносини банку із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.

За таких обставин апеляційний суд доводи апеляційної скарги по суті не перевірив та зробив передчасний висновок про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК. Тому ухвалу апеляційного суду належить скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Під час апеляційного розгляду справи, на виконання вказівки, що міститься в постанові суду касаційної інстанції, апеляційним судом був перевірений довід апеляційної скарги, «що оскаржуваним рішенням встановлені приюдиційні обставини для вирішення спору в іншій справі № 2-1584/11», для цього була досліджена постанова Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року по справі № 2-1584/11, провадження № 61-11813св22.

У постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року по справі № 2-1584/11 не має жодного посилання, як на «приюдиційне», на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року, яке оскаржується, тож цей довід апеляційної скарги, який був ретельно перевірений не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 рокуправа, свободи, інтереси та (або) обов`язки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»не вирішувались, дане рішення не було та не є приюдиційним для інших спорів, в тому числі й по цивільній справі № 2-1584/11.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

Рішення суду першої інстанції за таких обставин по суті не переглядається.

Керуючись статтями 352, 362 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року закрити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення виготовлене 17.02.2026 року.

Судді: