ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1343/25Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 22-ц/817/97/26 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників цивільну справу №595/1343/25 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року (ухвалене суддею Созанською Л.І., дати складення повного тексту не зазначено) в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_2 (далі позивачка), в інтересах якої діє адвокат Бахір Р.Д., звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 1, апелянт), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 2), про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 має статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та з квітня 2022 року проживає в АДРЕСА_2 . Також, позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 . Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року у справі № 603/189/24 встановлено факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України в с.Рибинське Волноваського району Донецької області.

02 травня 2024 року на підставі вказаного рішення суду позивачка отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та із вказаним свідоцтвом 02 травня 2024 року звернулась до Бучацького відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату допомоги на поховання, яка за принципом екстериторіальності передана Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області. 14 травня 2024 року ОСОБА_2 виплачена допомога на поховання ОСОБА_3 в сумі 6918.40 грн.

30 квітня 2025 року державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В., ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію за період з 01 березня 2022 року по 31 липня 2023 року в сумі 52101.40 грн, що підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. 02 травня 2025 року ОСОБА_2 за місцем фактичного проживання звернулась до Бучацького відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії її батька ОСОБА_3 , де їй повідомили, що згідно бази даних Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сума недоотриманої пенсії складає 52101.40 грн.

12 травня 2025 року ОСОБА_2 отримала частину недоотриманої пенсії в сумі 17391.30 грн, що підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанку». 10 липня 2025 року за № 0500-0202-8/68233 надійшла відповідь на адвокатський запит від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 перебував на обліку як пенсіонер в даному управлінні з дислокацією у м. Волноваха та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсійні кошти з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року були нараховані в сумі 17391.30 грн, але не отримані ОСОБА_3 . В подальшому виплата пенсії призупинена з 01 вересня 2022 року відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону №1058, у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

На звернення ОСОБА_2 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, фактично відмовивши в інформації про нараховану і невиплачену пенсію ОСОБА_3 , не надало конкретної відповіді про нараховану але не виплачену пенсію ОСОБА_3 за період з 01 березня 2022 року по 31 липня 2023 року, а також про причину невиплати ОСОБА_2 решти недоотриманої пенсії ОСОБА_3 .

Відповідач, відмовляючи у виплаті решти недоотриманої пенсії за період з 01 вересня 2022 року по 17 липня 2023 року в сумі 34710,10 грн, посилається на норму закону, а саме ст.14-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058 в редакції Закону № 3674-IX від 25 квітня 2024 року, яка в період з 01 вересня 2022 року по 17 липня 2023 року не діяла.

Тобто, відповідачі роблять висновок, що оскільки за життя ОСОБА_3 із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, не звертався, а тому пенсія, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою за період з 01 вересня 2022 року по 31 липня 2023 року відсутня і підстав для виплати недоотриманої пенсії немає.

З прийнятим рішенням про відмову у виплаті частини недоотриманої пенсії, яка входить в склад спадщини та неповідомленням про нараховану та невиплачену пенсію, позивачка не погоджується, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, був позбавлений можливості заявити про поновлення пенсії, або пройти процедуру встановлення особи, оскільки він за віком та станом здоров`я (важка онкологічна хвороба), фізично не міг цього зробити та через відсутність технічних можливостей для проходження відеоідентифікації чи авторизуватись на Порталі ПФУ з використанням «Дія.Підпис» в умовах окупації.

Вважає, що невиплата відповідачем позивачці коштів є необґрунтованою та такою, що спростовується наведеними вище фактичними обставинами та нормами матеріального права, згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонеру, але не була ним одержана за життя, передається визнаному згідно свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю. Отже, фактично Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області свідомо допущено порушення чинного законодавства, яке призвело до порушення майнових прав та передбачених законом інтересів позивача та полягає у невиплаті позивачу спадку, що становить недоотриману при житті спадкодавця пенсії за віком.

У зв`язку з наведеним, позивачка просила суд стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області набуті на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , грошові кошти у виді частини недоотриманої пенсії у розмірі 34710.10 грн.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 , задоволено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_2 набуті на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Рибинське Волноваського району Донецької області, грошові кошти у виді частини недоотриманої пенсії у розмірі 34710.10 грн та судовий збір у розмірі 968.96 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Донецькій області, в інтересах якого діє ОСОБА_4 , подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що уповноваженим органом Пенсійного фонду України кошти на виплату пенсії за період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року були нараховані в розмірі 17391.30 грн, однак з невідомих причин пенсіонером ОСОБА_3 вказані кошти не отримувались. За таких обставин відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, виплата пенсії з 01 вересня 2022 року була призупинена. Пенсійна справа знята з обліку з 01 серпня 2023 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку сторони відповідача, в даній справі відсутні правові підстави для врахування до складу спадщини пенсійних виплат ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2022 року по 31 липня 2023 року, оскільки такі виплати не нараховувались та фактично не належали померлому.

У зв`язку із викладеним просить рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

12 грудня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бахір Р.Д., надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що чинним законодавством не передбачено автоматичне припинення виплати пенсії. Відповідач 1 не представив ні рішення суду, ні рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення ОСОБА_3 виплати пенсії. Відповідач 1 у апеляційній скарзі наводить взаємовиключні суперечливі твердження, оскільки з наданої Головним управлінням ПФУ у Донецькій області інформації № 0500-0217-8/119365 від 12 грудня 2024 року, на запит Бучацької державної нотаріальної контори № 92/02-14 від 06 листопада 2024 року слідує, що недоотримана пенсія ОСОБА_3 за період з 01 березня 2022 року по 17 липня 2023 року складає 52101.40 грн. Крім того, 30 квітня 2025 року державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори спадкоємниці ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію за період з 01березня 2022 року по 31 липня 2023року в сумі 52101.40 грн, тому відповідачем 1 утримується належне позивачці спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсії, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки.

У зв`язку із викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Згідно частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Як слідує з довідки № 6103-, виданої 12 квітня 2022 року Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року, справа № 603/189/24, заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задоволено. Встановлено факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України в с.Рибинське Волноваського району Донецької області. Рішення суду набрало законної сили 25 квітня 2024 року.

02 травня 2024 року Монастириським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис № 151 про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується:

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 14 листопада 1979 року, з якого слідує, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ;

- копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 04 червня 2005 року, у відповідності до якого ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу 04 червня 2005 року із ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 »;

- повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №9, сформованими 30 квітня 2025 року державним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Максимович Л.В.

14 травня 2024 року на рахунок ОСОБА_2 від органу Пенсійного фонду України поступили кошти на поховання в сумі 6918.40 грн, як слідує із скрін-повідомлення.

Як вбачається із витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі 77122336 від 28 травня 2024 року, наданого Бучацькою державною нотаріальною конторою, 28 травня 2024 року заведено спадкову справу №127/2024 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно спадкової справи №127/2024 слідує, що вказана спадкова справа заведена на підставі заяви ОСОБА_2 від 28 травня 2024 року про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

З наданої Головним управлінням ПФУ у Донецькій області інформації № 0500-0217-8/119365 від 12 грудня 2024 року, на запит Бучацької держнотконтори (ДНК) №92/02-14 від 06 листопада 2024 року слідує, що недоотримана пенсія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 березня 2022 року по 17 липня 2023 року складає 52101.40 грн. Також, згідно наданої на запит Бучацької ДНК від 24 грудня 2024 року, Головним управлінням ПФУ у Донецькій області інформації № 0500-0217-8/1024 від 06 січня 2025 року, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , за період з 01 березня 2022 року по 17 липня 2023 року складає 52101.40 грн.

30 квітня 2025 року державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію за період з 01 березня 2022 року по 31 липня 2023 року в сумі 52101.40 грн, що підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке зареєстровано в реєстрі за № 481.

Згідно інформації Головного управління ПФУ в Тернопільській області №1900-0402-8/33234 від 15 липня 2025 року, за результатами пошуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку, як одержувач пенсії, не перебуває (не перебував).

Відповідно до листа ГУ ПФУ у Тернопільській області №4891-5023/М-02/8-1900/25 від 30 липня 2025 року ОСОБА_3 перебував на обліку як одержувач пенсії в ГУ ПФУ у Донецькій області. Розмір недоотриманої пенсії визначається за період, початок якого рахується від дня звернення за пенсією з урахуванням норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки перед зверненням за пенсією, але не більше ніж по місяць смерті пенсіонера включно. Розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення спадкоємцем з усіма необхідними документами до управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України. Відповідно до заяви про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 було нараховано та виплачено суму коштів, з урахуванням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для надання більш детальної інформації щодо порушеного у зверненні питання слід звертатись до територіального органу Пенсійного фонду за місцем перебування на обліку пенсійної справи ОСОБА_3 .

Згідно наданої на запит адвоката Бахіра Р.Д. №3 від 10 січня 2025 року Головним управлінням ПФУ у Донецькій області інформації № 0500-0202-8/3782 від 16 січня 2025 року, ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні, як одержувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058). Виплату пенсії ОСОБА_3 проведено по 28 лютого 2022 року. Пенсійна справа знята з обліку з 01 серпня 2023 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_2 . Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону №1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. У випадках коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером не надавалась, органи Пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону №1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами. Згідно розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 (зі змінами затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами внесеними Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2021 року №33-1) (далі - Порядок №22-1), заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонер; встановленого зразку може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які, відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містить чітке зображення повного складу тексту та його реквізитів) через вебпортал з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговувана осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436 (далі - Постанова №13-1). Заява від спадкоємців про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 до Головного управління не надходила.

Як вбачається з довідки про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії № 0500-0202-8/3782, виданої 16 січня 2025 року Головним управлінням ПФУ у Донецькій області, розмір пенсії померлого ОСОБА_3 за період з 01 березня 2022 року по 31 липня 2023 року становить 52101.40 грн.

02 травня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до Бучацького об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_3 .

12 травня 2025 року ОСОБА_2 отримала від органу Пенсійного фонду України частину недоотриманої пенсії в сумі 17391.30 грн, що підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Перелік підстав для припинення пенсії передбачено статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частиною першою якої визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц вказано, що підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2022 року у справі № 727/12371/21 припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_2 посилалася на те, що до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві ОСОБА_3 , але не були ним одержані за життя за період з 01 березня 2022 року по 31 липня 2023 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що свідоцтвом про право на спадщину посвідчено право позивачки на недоотриману ОСОБА_3 пенсію в сумі 52101.40 грн, що також підтверджується довідкою Головного управління ПФУ у Донецькій області №0500-0202-8/3782 від 16 січня 2025 року.

Разом з тим, органами Пенсійного фонду України виплачено позивачці частину недоотриманої пенсії ОСОБА_3 лише в розмірі 17391.30 грн.

Таким чином, стороною відповідача утримується належне позивачці спадкове майно у виді суми 34710.10 грн недоотриманої ОСОБА_3 за життя пенсії, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок місцевого суду, що інсують правові підстави для стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, а саме різниці неотриманої суми, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину, в розмірі 34710.10 грн.

Доводи апелянта про те, що пенсійні виплати ОСОБА_3 за період 01 вересня 2022 року по 31 липня 2023 року не нараховувались та фактично не належали померлому, колегія суддів відхиляє, оскільки вказане спростовується довідкою від 16 січня 2025 року, яка видана самим апелянтом та свідоцтвом про право на спадщину від 30 квітня 2025 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців та не оскарження дій пенсійного фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії.

Більше того, апелянт в своїй скарзі помилково ототожнює поняття «припинення виплати пенсії» та «припинення нарахування пенсії».

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 10 лютого 2026 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак