РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року

м. Рівне

Справа № 557/1796/25

Провадження № 22-ц/4815/663/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструк С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 ,

- орган опіки та піклування Бабинської сільської ради

Рівненської області,

- Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного

стану у Рівненському районі Рівненської області

Західного міжрегіонального управління Міністерства

юстиції,

- військова частина НОМЕР_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року (ухвалене у складі судді Оленич Ю.В., присяжних: Кирилюк К.В., Івасюка А.П., повний текст рішення суду складено 22 грудня 2025 року) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Бабинської сільської ради Рівненської області, Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військова частина НОМЕР_1 про усиновлення, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що 27 червня 2025 року уклав шлюб з ОСОБА_3 , яка від попередніх стосунків має двох дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначав, що ще до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 він фактично виконував обов`язки батька її дітей, які перебувають на їх з дружиною повному утриманні.

Усім, що стосується виховання, навчання, лікування та розвитку дітей подружжя займається спільно. Діти фактично вважають заявника батьком, між ними склались теплі та довірливі стосунки, а тому усиновлення дозволить створити повноцінну єдину сім`ю, де всі члени родини будуть мати рівні права та обов`язки.

Як зазначав ОСОБА_1 , він є фізично здоровою особою, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, судимостей не має. Крім того, забезпечує сім`ю стабільним доходом від трудової діяльності та його матеріальні можливості є достатніми для належного утримання і виховання дітей.

Зауважував, що відомості про біологічного батька дітей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено відповідно до ст. 135 СК України.

Йому відомо про стан здоров`я дітей та особливості їх розвитку, зокрема те, що ОСОБА_4 має діагноз "легка розумова відсталість з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, недорозвитком мовлення", крім того, ОСОБА_2 надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення ним дітей. Письмову згоду заявнику на усиновлення надано і ОСОБА_5 .

Просить суд визнати його - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 усиновлювачем неповнолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; внести зміни до актових записів про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких батьком дітей зазначити? - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити прізвище дітей на " ІНФОРМАЦІЯ_7 " та " ІНФОРМАЦІЯ_8 " відповідно, а також по-батькові - на " ІНФОРМАЦІЯ_7 " та " ІНФОРМАЦІЯ_8 " відповідно.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Бабинської сільської ради Рівненської області, Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військова частина НОМЕР_1 про усиновлення відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що заявником не доведено, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дітей, а відтак суд відмовляє у задоволенні заяви.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що присяжною Кирилюк К.В. під час розгляду справи порушено вимоги об`єктивності та безсторонності.

Фактичні обставини справи (спільне проживання, піклування, психологічний контакт) у сукупності з відсутністю законодавчих заборон свідчать про те, що усиновлення повністю відповідає інтересам дітей.

Висновок суду про те, що перебування заявника у лавах Збройних Сил України унеможливлює виконання ним батьківських обов`язків, є не лише необґрунтованим, але й містить ознаки дискримінації. Виконання конституційного обов`язку із захисту Батьківщини не може бути підставою для обмеження особи у цивільних та сімейних правах, зокрема у праві на усиновлення.

Чинне законодавство України не містить жодних заборон на усиновлення військовослужбовцями. Суд першої інстанції фактично поставив у нерівне становище заявника порівняно з іншими громадянами, використавши його статус військовослужбовця як підставу для відмови, що є неприпустимим.

Суд не врахував, що в сучасних умовах виховання та піклування не обмежується виключно фізичною присутністю. Як підтвердили в судовому засіданні дружина та діти, ОСОБА_1 підтримує з ними щоденний зв`язок. Він бере активну участь у житті дітей дистанційно: контролює навчання, цікавиться їхнім емоційним станом, вирішує фінансові питання сім`ї.

Факт проходження служби не перервав сімейних зв`язків, а навпаки, продемонстрував їхню міцність, оскільки діти сприймають заявника як батька та авторитетну фігуру навіть на відстані.

Таким чином, факт усиновлення цих дітей не створює для заявника жодних правових підстав для звільнення з військової служби за наведеною вище нормою закону. Також, оскільки у заявника немає інших дітей, він не набуває статусу багатодітного батька (на утриманні якого перебувають троє і більше дітей).

Таким чином, об`єктивно виключається будь-яка можливість використання факту усиновлення для звільнення з лав ЗСУ. Єдиним мотивом заявника є щире бажання юридично закріпити фактичні родинні відносини, взяти на себе повну відповідальність за дітей та захистити їхні права, що свідчить про добросовісність його намірів.

Суд не врахував пояснення заявника про те, що єдиною реальною перешкодою для повноцінного піклування про здоров`я дитини є не військова служба, а саме відсутність юридичного статусу батька, оскільки він позбавлений права здійснювати медичний супровід дитини.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про задоволення заяви.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27 червня 2025 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , що видане Рівненським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції 27 червня 2025 року.

ОСОБА_2 є? матір`ю двох малолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька останніх зазначено відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , що видане Бабинською сільською радою Гощанського району Рівненської області 21 жовтня 2013 року, та свідоцтвом серії НОМЕР_4 , що видане виконавчим комітетом Бабинської сільськоі ради Гощанського району Рівненської області 26 вересня 2016 року, витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ст. 135 СК України за № 9 та № 7 від 08 серпня 2025 року.

Як вбачається з витягів з реєстру територіальної громади № 2025/009434135, № 2025/013933771, № 2025/013934040 ОСОБА_2 та її діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).

Житловий будинок, у якому проживають ОСОБА_2 та її діти, за адресою: АДРЕСА_1 , належить матері ОСОБА_1 - ОСОБА_11 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83526896 від 27 березня 2017 року (а.с. 27).

Згідно акту обстеження умов проживання від 30 вересня 2025 року, що підготовлений службою у справах дітей Бабинської сільської ради Рівненської області, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 .. Для виховання, розвитку та проживання дітей створені належні умови (а.с. 7).

Як вбачається з медичного висновку № 5 про дитину-інваліда віком до 18 років від 05 травня 2025 року дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз "легка розумова відсталість з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, недорозвитком мовлення" (а.с. 26).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" та повідомлення ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 22 вересня 2025 року, заявник ОСОБА_1 станом на 16 вересня 2025 року є особою, стосовно якої відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, на обліку в органах Національної поліції за категорією "кривдник" не перебуває, звернення за фактами вчинення ним домашнього насильства до поліції не надходили (а.с. 28).

Висновком про стан здоров`я особи КНП "Гощанська БПЛ" Гощанської селищної ради від 19 вересня 2025 року підтверджується задовільний стан здоров`я ОСОБА_1 .

Із довідки про доходи від 25 липня 2025 року судом установлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , де отримує дохід.

Мати малолітніх дітей ОСОБА_12 не заперечує проти усиновлення ОСОБА_1 її малолітніх дітей - сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 , про що нею складено 16 вересня 2025 року письмову нотаріально засвідчену згоду на усиновлення (а.с. 18).

30 вересня 2025 року малолітня ОСОБА_5 в присутності начальника служби у справах дітей Бабинської сільської ради Рівненської області Янчук Н.Л. написала заяву, що не заперечує проти усиновлення ОСОБА_1 (а.с. 17).

01 жовтня 2025 року висновком органу опіки та піклування? Бабинської сільської ради Рівненської області встановлено доцільність усиновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 (а.с. 7, 9).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини (частина 1 статті 211 СК України).

Згідно з частинами 1 і 5 статті 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

На підставі частини 4 статті 218 СК України згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається (частина 1 статті 223 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Згідно ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини

Відповідно до ч. 4, 5 статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 роз`яснено, що, ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК та статтею 224 СК, суд повинен обґрунтувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення.

За змістом пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами (стаття 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей).

У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 204/586/20 зроблено висновок, що: в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство.

Суд першої інстанції піддав сумніву виваженість вибору заявника набути права батька стосовно двох малолітніх дітей і його можливість забезпечити стабільні та гармонійні умови для їх життя.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, апеляційний суд встановив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства; заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дітей провадиться у їх найкращих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя.

Також встановлено, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення не має. Окрім цього, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, має стабільний дохід та здатен утримувати та забезпечувати дітей.

За встановлених обставин, висновок місцевого суду про недоведеність того, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дітей є помилковим.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі ч. 1, 2 ст. 207, ч. 1 ст. 211, ч. 1, 5 ст. 217, ч. 4 ст. 218, ч. 1 ст. 223, ч. 1, 2 ст. 224, ст. 229, ч. 4, 5 ст. 232 СК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 усиновлювачем неповнолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внести зміни до актових записів про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в яких батьком дітей зазначити - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; змінити прізвище дітей на " ІНФОРМАЦІЯ_7 " та " ІНФОРМАЦІЯ_8 " відповідно, а також по-батькові - на " ІНФОРМАЦІЯ_7 " та " ІНФОРМАЦІЯ_8 ".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.