Єдиний унікальний номер судової справи:489/2966/25
Номер провадження: 22-ц/812/639/26
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Крамаренко Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Розніним Володимиром Андрійовичем на рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2025 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в:

Рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. та зареєстрований в реєстрі за № 53, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в частині дарування 29/100 частки. Витребувано з володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29/100 частки квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

26 січня 2026 року адвокат Рознін В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, яку згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2026 було залишено без руху та запропоновано у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, сплатити судовий збір у розмірі 2 906, 88 грн.

Згідно довідки про доставку електронного листа, електронний примірник ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було надіслано одержувачу - ОСОБА_4 30 січня 2026 року о 16 год 33 хв засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» та доставлено 30 січня 2026 року о 16 год 42 хв

Частиною п`ятою статті 14 ЦПК України передбачено, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Отже, з 31 січня 2026 року адвокат Рознін В.А. мав строк - десять днів для усунення недоліків апеляційної скарги, однак станом на 16 лютого 2026 року вказані недоліки не усунуто.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі Конвенція), гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Частина 2 статті 357 ЦПК України передбачає, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст. ст. 185, 357 ЦПК України, виходячи з того, що вимоги ухвали Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2026 року протягом встановленого судом строку не усунуто та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду станом на 16 лютого 2026 не надійшло, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Розніним В.А. на рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2025 року, слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Розніним Володимиром Андрійовичем на рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2025 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова