Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8776/25
Провадження №2/552/566/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит»,

представник позивача адвокат Журавльов Станіслав Георгійович,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Прохур Наталія Іванівна,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач «ФК Єврокредит» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві просив суд стягнути з відповідача на його суму заборгованості в розмірі 28190,34 гривень та судові витрати.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 14.11.2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись до суду з заявою про закриття провадження у справі.

У заяві зазначив, що на теперішній час обставини, на яких ґрунтувалися позовні вимоги, змінилися. Відповідач здійснив повне погашення всієї суми заборгованості перед ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ". Таким чином, у зв`язку з виконанням грошового зобов`язання в повному обсязі, предмет спору між сторонами відсутній.

Тому просив провадження у цивільній справі № 552/8776/25 за позовом ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити. Вирішити питання щодо повернення позивачу сплаченого судового збору у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

На підставі викладеного погашення відповідачем заборгованості після відкриття судом провадження у справі не надає підстав для закриття провадження за відсутністю спору. Тому заява про закриття провадження з наведених підстав задоволенню не підлягає.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження, також відсутні і підстави для вирішення питання про повернення позивачу сплаченого при зверненні з позовом до суду судового збору.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Керуючись ст.255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволення клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» про закриття провадження у справі та повернення судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Головуючий О.А.Самсонова