ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24 березня 2026 року селище Петриківка

Суддя Петриківського райсуду Дніпропетровської області Іщенко І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ

23.03.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення, у якій відповідач просить суд вжити заходи забезпечення заяви про перегляд заочного рішення шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 208/11511/25, виданого 05 березня 2026 року на виконання заочного рішення Петриківського райсуду Дніпропетровської області від 29.12.2025 року у справі № 208/11511/25

Заява мотивована тим, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 80514436 відкрите на підставі виконавчого листа у справі № 208/11511/25. Ним було подано до суду заяву про скасування заочного рішення, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи і не отримував судових повісток

На даний час в межах виконавчого провадження накладений арешт на його рахунки, що істотно порушує його права і може привести до безпідставне списання грошових коштів і у зв`язку із тим, що судове рішення оскаржується то подальше виконання рішення є передчасним.

Просить суд зупинити виконавче провадження № 80514436 до розгляду заяви про скасування заочного рішення у справі№ 208/11511/25.

Заявником долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2026 року.

Зі змісту виконавчого листа, виданого 05.03.2026 року Петриківським райсудом Дніпропетровської області, вбачається, що із боржника ОСОБА_1 стягнено на користь ТОВ « Фінансова компанія «Ейс» заборгованість по кредитному договору № 922547580 від 20.04.2021 року у розмірі 18190 грн., яз яких 10000 заборгованість по тілу кредиту, 8190 грн борг по несплаченим відсоткам, судовий збір 2422 грн та витрати в розмірі 7000 грн на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. (п.10 ПП ВСУ).

З наведеного вбачається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів саме позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення та заяву про забезпечення позову подано відповідачем по справі.

Главою 11 ЦПК України регламентується заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заявником ставиться питання про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення шляхом зупинення виконавчого провадження за ухваленим заочним рішенням.

Разом з тим, чинним цивільним процесуальним кодексом України не існує процедури забезпечення заяви на стадії перегляду заочного рішення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Станом на 24.03.2026 року питання про перегляд заочного рішення суду не вирішено, заочне рішення не скасоване, а тому відсутні підстави вважати, що проведення виконавчих дій по виконанню заочного рішення не відповідає вимогам закону.

При цьому у п. 15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року зазначається, що при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не має права вживати заходів забезпечення скарги (аналогічно до забезпечення позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1ст. 37 Закону України від 21.04.99 р. № 606 «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 червня 2023 року у справі № 925/731/18 вказано, що «не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 908/309/21, від 04.11.2021 у справі № 907/416/21, від 24.06.2021 у справі № 310/9167/20, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21)».

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку із невідповідністю заяви вимогам ЦПК України.

Керуючись статтями 151, 153, 258, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Іщенко І.М.