Справа №484/565/26
Провадження №2/484/792/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі : головуючого судді Медведєвої Н.А.

за участю секретаря судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про стягнення орендної плати

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про стягнення заборгованості з орендної плати. Мотивуючи вимоги, позивачка вказала, що їй на праві приватної власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 належать земельні ділянки з кадастровими номерами :06:000:0672, :01:000:0255, :06:000:0335, що знаходяться в межах території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.02.2008 між ОСОБА_2 та ПСП ім.Т.Г.Шевченка був укладений спірний договір оренди землі. 10.09.2018 між нею та відповідачем підписана Додаткова угода до вказаного договору з терміном дії до 31.12.2025, в якій були обумовлені строки виплати орендної плати та її розмір. 25.01.2029 між нею та відповідачем підписана Додаткова угода до спірного договору оренди, за умовами якої збільшений розмір орендної плати.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.10.2024 у справі №484/6942/24 зазначений договір був розірваний. Зазначене рішення постановою Миколаївського апеляційного суду від 13.01.2025 в частині розірвання договору оренди залишено в силі. Однак, після розірвання договору відповідач продовжував користуватись зазначеними земельними ділянками. Отже заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за 2025 рік складає 22058,71грн, пені 3419,30грн, інфляційних витрат 1755,78грн, всього 27233,79грн.

Ухвалою від 06.02.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті.

27.02.2026 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача вказала, що розрахунок позивача зроблений не правильно, оскільки фактичне користування земельними ділянками відповідачем у 2025 році становить 13 днів, тому заборгованість з орендної плати становить 799,63грн. Крім того, позивачкою обраний не той спосіб захисту. На підстави викладеного просила відмовити у задоволенні позову.

02.03.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивачки наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача надала заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову та справу розглянути без її часті.

Вислухаши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданих державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори 05.09.2014, є власницею земельних ділянок, що розташовані в межах території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 4,8975га з кадастровим номером :06:000:0672; площею 0,7694га з кадастровим номером :01:000:0255; площею 0,3341га з кадастровим номером :06:000:0335.

Згідно Додаткової угоди до Договору оренди землі від 19.02.2008, укладеної 19.09.2018, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ПСП «ім.Т.Г.Шевченка» та новий орендар ТОВ «Південь Агро Інвест» узгодили, що орендар відступає новому орендарю право оренди чотирьох земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0672, :01:000:0255, :06:000:0335, :01:000:1003 терміном до 21.12.2025. Відповідно до п.4.1., 4.5 Додаткової угоди від 19.09.2008 орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 12,37% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає 18241,60грн, 2866,54грн, 1228,51грн, 37,23грн за кожну земельну ділянку відповідно, до 01 вересня поточного року. Згідно із п.4.4. обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування. Крім того, п.4.7. Додаткової угоди визначає, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

У пункті 4.2 угоди визначено, що із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

25.01.2019 між позивачкою та відповідачем укладена Додаткова угода до Договору оренди землі, за умовами якої орендна плата збільшена до 15,15% нормативної грошової оцінки земельних ділянок та становить за ділянку №1 (кадастровий номер :06:000:0672) - 22326,05грн, за ділянку №2 (кадастровий номер :01:000:0255) 3507,44грн, за ділянку №3 (кадастровий номер :06:000:0335) 1523,05грн, за ділянку №4 (кадастровий номер :01:000:1003) 45,59грн, всього 27402,13 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.10.2024 у справі №484/6942/23 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати задоволено частково. Розірваний договір оренди землі б/н від 19.02.2008, укладений між ОСОБА_2 (спадкоємиця ОСОБА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченко) кадастровий номер :06:000:0672, :01:000:0255, :06:000:0335, зареєстрований в Державному реєстрі прав за номерами 6899050, 6899349, 6901510 від 05.09.2014; скасована державна реєстрація в Державному реєстрі прав за номерами 6899050, 6899349, 6901510 від 05.09.2014; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :06:000:0672, :01:000:0255, :06:000:0335, в належному агрохімічному стані власнику ОСОБА_1 ; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 пеню за 2022 в сумі 2488,49 грн., пеню за 2023 в сумі 1717,72 грн., та індексацію за 2022 в сумі 5858,57 грн., за 2023 в сумі 958,69 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13.01.2025 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» задоволена частково: рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2024 року в частині задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації в Державному реєстрі прав за номерами 6899050, 6899349, 6901510 від 05 вересня 2014 року скасоване та ухвалене у цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Отже, спірний договір оренди вказаних вище земельних ділянок розірваний з 13.01.2025.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 13 вказаного кодексу визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина перша статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

В силу ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У статті 653 ЦК України встановлені правові наслідки зміни або розірвання договору.

Стаття передбачає, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Досліджені докази свідчать, що між сторонами були договірні зобов`язання з приводу оренди земельних ділянок до 13.01.2025, тобто до дня набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору оренди. Отже, в силу вимог ст.653 ЦК України зобов`язання сторін за договором оренди припинилися саме 13.01.2025.

Отже, за 2025 рік відповідач мав сплатити оренду плату за 13 календарних днів, про що вказала представник відповідача у відзиві. Крім того, у заяві від 17.03.2026 представник відповідача вказала, що у відповідача первинні документи щодо виплати орендної плати за 2025 відсутні. Отже, представник відповідача фактично визнала той факт, що відповідач має заборгованість перед позивачкою з орендної пати за 2025 за 13 днів.

Згідно із вимогами Додаткової угоди від 25.01.2019 року орендна плата становить 15,15 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок та становить за рік користування у загальному розмірі 27 402,13 грн..

Представник відповідача у відзиві погодилась, що у позовній заяві розрахунок індексу інфляції на суму 1 755,78 грн виконаний правильно, однак сума індексації як складова орендної плати також належить оподаткуванню. Отже, із суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції орендарем утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, що разом становить 23 %. Враховуючи, що розмір орендної плати за 2025 рік, який належить до виплати позивачу, становить 29 157,91 грн., після вирахування податків та зборів 23%, сума орендної плати, яка належить до виплати ОСОБА_1 становить 22 451,59 грн. Згідно із умовами розірваних Договорів орендна плата за користування земельними ділянками вноситься Орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Отже розрахунковим періодом за користування земельною ділянкою є один рік, тобто 365 днів. Тому розмір орендної плати за користування належними позивачу земельними ділянками в день становить 61,51 грн.. (22 451,59 : 365 = 61,51). Тобто розмір орендної плати за користування земельними ділянками за 13 днів складає 799,63 грн..

Представник відповідачки вказала, що первинні бухгалтерські документи про сплату позивачці орендної плати за 2025 у відповідача відсутні, позивачка наполягає, що орендна плата за 2025 рік їй взагалі не виплачена, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача таку заборгованість в сумі 799,63грн.

Що стосується вимог позивачки про відшкодування їй орендної плати за договором до кінця 2025 року, оскільки відповідач користувався земельною ділянкою, то вони не можуть бути задоволені судом, оскільки нею обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові. Позивачка у позові посилається на умови договору оренди, який припинив свою дію 13.01.2025, а не на положення про кондикційне зобов`язання.

Отже в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 39,09грн.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі плати орендної плати за 2025 рік в сумі 799грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору 39грн 09коп., всього 838 (вісімсот тридцять вісім) грн 72коп.

В задоволенні позов в частині стягнення заборгованості з орендної плати, пені та індексації в іншій сумі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест», адреса місцезнаходження: вул. Центральна, 1 с. Калинівка Миколаївського району Миколаївської області, 57440, .

Суддя Н.А.Медведєва