З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,-
У жовтні 2025 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі- відповідачі) в якому просив стягнути з останніх заборгованість за спожиту теплову енергію на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку за Типовим індивідуальним договором за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2021 по 31.07.2025 року, заборгованість з основного боргу у розмірі 14 786,88 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 816,57 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 2 474,23 гривень, 3% річних у розмірі 657,97 гривень, пеню у розмірі 792,51 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що у квартирі відповідачів встановлено автономне опалення. Проте відповідачі, як власники нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язані здійснювати оплату за постачання теплової енергії, яка складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Зазначив, що відповідачами за період з з 01.11.2021 по 31.07.2025 року спожито теплову енергію на загальну суму 19 528,15 гривень. Оскільки відповідачі не здійснюють у повному обсязі оплату за отримані послуги позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 06 листопада 2025 позовна заява залишена без руху.
Ухвалою судді від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
Ухвалою судді від 23 грудня 2025 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «Криворізька теплоцентраль», у якому позовні вимоги підтримв у повному обсязі, просив задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечував.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі, будучи повідомленими у встановленому порядку про час та місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, відзиву на позов не надавали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі-Правила). Надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд при цьому зазначає, що відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання вбачається, що відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг.
Із дослідженого детального розрахунку обсягу спожитої теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за період 01.11.2021 по 31.07.2025 року встановлено, загальна площа житлового будинку, обсяг теплової енергії на опалення, обсяг спожитої теплової енергії із вказівкою тарифу та визначенням загальної суми нарахувань. (а.с. 35)
Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.
Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.
Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».
Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.
Власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язаний здійснювати оплату за постачання теплової енергії, яка складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду в справі №311/3489/18.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.11.2021 по 31.07.2025 року заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення за адресою: АДРЕСА_1 , складає 14 786,88 гривень, заборгованість з абонентської плати складає 816,57 гривень.
Отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії у розмірі 14 786,88 гривень, заборгованість з абонентської плати складає 816,57 гривень .
Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Оскільки неправомірними діями позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.
Крім того, п. 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів, споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.
Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, та з яким погоджується суд, стягненню підлягає сума індексу інфляції у розмірі 2 474,23 гривень, 3% річних у розмірі 657,97 гривень, пеня у розмірі 792,51 гривень.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме стягнення солідарно з відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 14 786,88 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 816,57 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 2 474,23 гривень, 3% річних у розмірі 657,97 гривень, пеню у розмірі 792,51 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень, також належить стягнути з відповідачів на користь позивача у сумі 1 514,00 гривень з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 263-265, 268, 273, 274, 279, ЦПК України, суд -
Задовольнити позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 14 786,88 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 816,57 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 2 474,23 гривень, 3% річних у розмірі 657,97 гривень, пеню у розмірі 792,51 гривень, а всього 19 528,15 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 15 копійок.
Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень, з кожного по 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому законом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Дніпровського апеляційного суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
Повний текст рішення суду складений та підписаний без його проголошення 12 лютого 2026 року.
Суддя: Н. М. Ваврушак