Справа № 536/2215/25
Провадження № 2/536/218/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2025 року позивач, Акціонерне товариство «Акцент- Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись, що 16 червня 2021 року між банком та відповідачкою укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms складає договір про надання банківських послуг. Внаслідок порушення відповідачкою своїх зобов`язань станом на 16 вересня 2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 26 803 грн 58 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 19 789 грн 62 коп, заборгованості за відсотками в сумі 7 013 грн 96 коп.

Просили суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 26 803 грн 58 коп та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Ухвалою судді від 22 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відзив на позовну заяву відповідачкою у встановлений законом строк не подано.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що 16 червня 2021 року сторони Акціонерне товариство «Акцент Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання банківських послуг на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої вона отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно із змістом вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, клієнтка згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами використання, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, вона ознайомилася з договором надання банківських послуг і згодна з його умовами.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 16.09.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 26 803 грн 58 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 19 789 грн 62 коп, заборгованості за відсотками в сумі 7 013 грн 96 коп.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору та положень ст.526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує та станом на 16.09.2025 має заборгованість у розмірі 26 803 грн 58 коп.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «А-Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (провадження № 14-131цс19) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови і Правила надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін, скріпленої їхніми підписами, про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяги не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Аналогічна правова позиція з цього питання висловлена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15).

Суд також критично ставиться до підписаного відповідачкою Паспорту споживчого кредиту, який не містить відомостей про регулювання умов кредитування за конкретним кредитним договором. При цьому з наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту неможливо встановити, за яким саме договором визначаються умови за цим паспортом, посилання на номер картки чи рахунок, який обслуговується не зазначений. Крім того, в Паспорті споживчого кредиту зазначено, що дата надання інформації 16.06.2021, а графа дії вказаної інформації не заповнена, тобто, взагалі не зрозумілі часові проміжки дії цього Паспорту.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживчу інформацію, необхідну до порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою - Паспорт споживчого кредиту.

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20.

Таким чином, надана баком Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 16.06.2021 не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань. А тому підстави для стягнення відсотків за користування кредитом відсутні.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Акцент Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачкою не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідачки суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 789 грн 62 коп.

Дані висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 та від 23 грудня 2020 року по справі № 191/2648/17.

Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 1 788 грн 51 коп.

Керуючись статтями 13, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість по кредиту за договором №б/н від 16 червня 2021 року станом на 16 вересня 2025 року в сумі 19 789 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн 62 коп та судовий збір в сумі 1 788 (одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн 51 коп.

Відмовити в іншій частині позовних вимог.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко