Справа №608/2884/25
Номер провадження 2/676/1673/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області впорядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Кредит Капітал» звернулося досуду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.01.2023року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №6006021, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Однак відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору, 29.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29.05.2023р. Згідно умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №6006021 від 14.01.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 19790 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29.05.2023 р., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4600 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 14240 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 950 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість за Кредитним договором №6006021 від 14.01.2023 року, в сумі: 19790 грн, на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»(, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 03.12.2025р. цивільну справу за позовом ТОВ ФК «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.

УхвалоюКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 26.01.2026 року від відповідача надійшла заява, у якій він визнає факт отримання кредиту в сумі 5000 грн., але вказує, що на даний час немає можливості сплатити всю суму боргу, тому просить суд надати розстрочку виконання судового рішення по 500 грн. щомісяця.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦП К України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.01.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №6006021. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що не заперечується відповідачем у поданій заяві.

Згідно предмету договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фіксований кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором.

Відповідно до п.1.2-1.4 кредитного договору сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 14.01.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточних періодів. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 29.01.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 29.04.2023р. (останнього дня строку кредитування).

Відповідно до п.1.5 кредитного договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2450,00 грн. в грошовому виразі та 1,637,467.00 відсотків річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15950,00 грн. в грошовому виразі та 1109,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 7450,00 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 20950,00 грн.

Пунктом 1.5.1 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно пункту 1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Згідно пункту 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду:13500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

Пунктом 1.6 Кредитного договору визначено, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору.

Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №6006021 від 14.01.2023 рокумістить графік платежів, відповідно до якого встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, зокрема надана сума кредиту в розмірі 5 000 грн., сплата відсотків за період з 14.01.2023 року по 29.04.2023 року становить 15000,00 грн. та комісія за надання кредиту в розмірі 950 грн., що на загальну суму становить 20950 грн.

Позивачем надано паспорт споживчого кредиту №6006021 від 14.01.2023 року, в якому зазначені умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо.

Відповідно до анкети-заяви на кредит №6006021 від 14.01.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» погоджені умови кредитування по заявці №6006021, згідно якої сума наданого кредиту становить 5000 грн., строк кредиту 105 днів з 14.01.2023р. по 29.04.2023р., сума до повернення кредиту 20950 грн., яка складається з комісії за надання кредиту в розмірі 950 грн., нараховується одноразово за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом у розмірі 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

Платіжним дорученням №91327632 від 14.01.2023 року підтверджено перерахування коштів ТОВ «Мілоан» у сумі 5 000 грн. ОСОБА_1 згідно з договором №6006021.

06 березня 2025 року за вх.№7870/26 до суду надійшли витребувані докази (інформація) від АТ «Державний ощадний банк України» з яких слідує, що на відповідно до платіжної інструкції №0 на рахунок № НОМЕР_3 надійшли кредитні кошти в сумі 5000 грн.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 уклав договір №6006021 від 14.01.2023 року за допомогою одноразового ідентифікатора S43960 від 14.01.2023 року, номер телефону на який відправлено одноразовий ідентифікатор +57.

Відповідно до відомостей про нарахування та погашення кредиту за період з 14.01.2023 року по 05.05.2023 року, виписки з особового рахунка за кредитним договором №6006021 від 14.01.2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає 19790 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4600 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 14240 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 950 грн.

Відповідач станом на дату звернення позивачем до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, доказів протилежного суду не надав.

Відповідно до п.3.2.6 Кредитного договору №6006021 від 14.01.2023 року Товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.

29.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №97-МЛ, згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості).

Пунктом 6.2.3 договору відступлення прав вимоги передбачено, права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відступлення прав вимоги здійснюється без згоди боржників (п.6.2.4).

Із матеріалів справи вбачається, що 29.05.2023 року акт прийому передачі Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги від 29.05.2023 року був підписаний ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідно до платіжної інструкції №71529 від 29.05.2023р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» плату за відступлення прав вимоги згідно з Договором відступлення прав вимоги від 29.05.2023 року у розмірі 1104663,30 грн.

До ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги від 29.05.2023року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі19790 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4600 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 14240 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 950 грн.

Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №6006021 від 14.01.2023 року в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

04.11.2025 року позивачем направлено відповідачеві претензію №22736804/991 з вимогою погасити заборгованість по кредитному договору. Однак претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №6006021 від 14.01.2023 рокуне виконав у повному обсязі, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4600 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як зазначено вище, 14.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №6006021, за умовами якого відповідач отримав в кредит грошові кошти у розмірі 5 000 грн. на строк 105 днів, тобто до 29.04.2023 року.

Згідно пункту 1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Згідно пункту 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду:13500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

Пунктом 1.6 Кредитного договору визначено, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору.

Відповідно до п. 2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2 договору.

Згідно із п.2.3.2. договору після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, позичальник має направити кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем до особистого кабінету позичальника або в смс-повідомленні та здійснити платіж передбачений цим п.2.3.договору. Після здійснення позичальником зазначеного платежу(ів), умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного рішення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації.

Оскільки сторони у договорі погодили умови щодо пролонгації кредитування після вчинення позичальником певних дій, а саме направлення кредитодавцю електронного звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, яких ОСОБА_1 не вчиняв, тому пролонгація договору не відбулася, а відтак позивач має право на стягнення з відповідача процентів за період з 14.01.2023 року до 29.04.2023 року (105 днів).

Як вбачається з відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 , заборгованість по відсотках нараховано за період з 14.01.2023р. по 05.05.2023р. у розмірі 14540,00 грн. Відповідач 28.01.2023 року та 11.02.2023 року сплатив товариству в рахунок заборгованості за тілом кредиту всього 400 грн., проценти по кредиту в сумі 300 грн. та комісію за пролонгацію в сумі 300 грн.

З урахуванням встановлених обставин, а саме нарахування відсотків поза межами строку кредитування, суд приходить до висновку про визначення розміру процентів за користування кредитом в сумі 13712,00 грн. за період з 14.01.2023 року по 29.04.2023 року (105 днів) та відмовити у стягненні процентів нарахованих після 29.04.2023 року.

Щодо вимог про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за комісією в сумі 950 грн., то суд виходить з наступного.

10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6006021.

Пункт 1.5.1 Договору передбачає комісію за надання кредиту: 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

З розрахунків заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 950 грн за кредитним договором №6006021 від 14.01.2023 року.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги позивача, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, позивачем в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які позивачем встановлена комісія за надання кредиту.

Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за надавання кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.

Виходячи з наведеного суд вважає, що ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» нарахував боржнику комісію неправомірно, а тому слід відмовити у її задоволенні.

З огляду на викладене в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, яка підписана ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також відповідачем підтверджено отримання кредитних коштів, при цьому відсутні докази повернення отриманого кредиту, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі кредитного договору №4231264 від 09.10.2021 року, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4600 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 13712 грн., а всього 18312 грн.

Щодо посилання відповідача в поданій заяві до суду про розстрочення виконання рішення суду, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, то суд вбачає за необхідне зазначити наступне.

Право на розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі передбачено чинним цивільно-процесуальним законодавством (стаття 435 ЦПК України).

Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення за наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже відповідно до змісту наведеної норми відстрочення чи розстрочення виконання рішення може мати місце тільки у виняткових випадках та за наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення.

Перелік таких обставин наведений в ч. 4 ст. 435 ЦК України тане є вичерпаним, суд вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем ОСОБА_1 в поданій заяві не надано жодного належного та достатнього доказу на підтвердження обставини тяжкого матеріального становища, яка б істотно ускладнювала виконання рішення суду. З огляду на викладене, відсутні правові підстави для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство в позовній заяві просило відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу в суді в розмірі 8 000 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами другою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат необхідно:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в ТОВ «ФК» Кредит - Капітал» надало договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», акт наданих послуг №Д/7843 від 12.11.2025 року, детальний опис наданих послу до Акту №Д/7843 від 12.11.2025року: усна консультація клієнта, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції, складання позовної заяви, подання заяви до суду, суму наданих послуг складає 8000 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у статтях 137, 141 ЦПК України критерії.

Оскільки позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - Капітал» задоволені частково, то при вирішенні питання розподілу судових витрат суд ураховує принцип пропорційності (стаття 141 ЦПК України).

Так ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» висувало вимогу про стягнення з ОСОБА_1 19790 грн. заборгованості за договором позики, судом задоволено 18312 грн., що становить 92,48% від заявленої суми.

Отже з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» необхідно стягнути 92,48% понесених ними судових витрат на правничу допомогу, що становить 7398,40 грн. (8000 х 92,48%).

За подання позову ТзОВ «Кредит Капітал» сплачено 2422,40 грн судового збору, оскільки позов ТзОВ «Кредит Капітал» задоволено частково, то із відповідача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2209,52 грн. (2422,40 грн * 18312 / 19790).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614)заборгованість за Кредитним договором №6006021 від 14.01.2023 року, в сумі 18312 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018,м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) витрати за надання правничої допомоги в сумі 7398,40 грн., а також судовий збір у розмірі 2209,52грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Кредит Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614).

Відповідач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.О.Пилипенко