ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/360/26 Справа № 172/586/25 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2025 року у цивільній справі номер 172/586/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.02.2024 року що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1353-5508 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua). На виконання вимог Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець виконав умови договору і надав позичальнику 13000,00 грн. на строк 300 днів (базовий період 10 днів) з відсотковою ставкою 2,50% в день.

27.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладена електронна додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії №1353-5508 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua). Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику додаткові грошові кошти в сумі 1800,00 грн.

Відповідачка не виконала умови договору і не повернула у повному обсязі грошові кошти, тому станом на 13.02.2025 року утворилася заборгованість в сумі 125620,00 грн, однак кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 51620,00 грн за умови погашення решти заборгованості у розмірі 74000,00 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №1353-5508 від 23.02.2024 року в розмірі 74000,00 грн, яка складається з наступного: 14800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 59200,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () заборгованість за кредитним договором №1353-5508 від 23.02.2024 року в сумі 18050,00 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 14800,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 3250,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в сумі 589,00 грн.

Із зазначеним рішенням не погодився позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 року по справі №172/586/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, судові витрати, пов`язані з розглядом цієї апеляційної скарги покласти на відповідачку.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним, таким що прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовано обставини справи, зокрема інформації щодо строку договору (кредитування) (згідно з п. 4.12. договору - 300 календарних днів (до 18.12.2024р.), як підстави для належного нарахування процентів за користування кредитом, що мало наслідком часткового задоволення позову, а саме нарахування процентів за користування кредитом в межах 10, а не 300 календарних днів, як зазначено в умовах договору (п. 4.12. договору).

Після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, що вбачається з розрахунку заборгованості, а саме у графі «Ставка %» зазначено нарахування відсотків в загальному 300 днів (включно до 18.12.2024 року).

Умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Від відповідачки ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 23.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту creditkasa.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір №1353-5508, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 13000,00 грн зі строком кредитування - 300 календарних днів (до 18.12.2024 року) (п. 4.12 договору), базовим періодом 10 днів (п. 4.8 договору), стандартною процентною ставкою 2,50% в день (п. 4.10 договору). Строк договору є рівним строку кредитування. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 110500,00 грн (п. 4.14 договору), який підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатору С6310 (а.с. 10-13).

27.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладена електронна додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії №1353-5508 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), яка підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатору С7910. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику додаткові грошові кошти в сумі 1800,00 грн (а.с. 23-23зв).

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку відповідачки, яку вона вказала у особистому кабінеті (а.с. 21-22зв, 25).

З розрахунку заборгованості за договором №1353-5508 вбачається, що остання станом на 13.02.2025 року становить 125620,00 грн, яка складається з наступного: 14800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 110820,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 26-27).

Кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та частково списано заборгованість за процентами у сумі 51620,00 грн за умови погашення решти заборгованості у розмірі 74000,00 грн, яка складається з наступного: 14800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 59200,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості саме в певному обсязі.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Таким чином судом встановлено, що укладений кредитний договір відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Відповідно до ст. 1 Закону, що містить визначення термінів, 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; 1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 року), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп 6 п. 5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп 13 п. 5 Розділу І Закону №3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Тобто, нарахування денної процентної ставки в більшому розмірі ніж визначено в перехідних положеннях є неправомірним.

Судом встановлено, що 23.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту creditkasa.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір №1353-5508, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 13000,00 грн зі строком кредитування - 300 календарних днів (до 18.12.2024 року) (п. 4.12 договору), базовим періодом 10 днів (п. 4.8 договору), стандартною процентною ставкою 2,50% в день (п. 4.10 договору). Строк договору є рівним строку кредитування. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 110500,00 грн (п. 4.14 договору), який підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатору С6310.

27.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладена електронна додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії №1353-5508 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), яка підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатору С7910. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику додаткові грошові кошти в сумі 1800,00 грн.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку відповідачки, яку вона вказала у особистому кабінеті.

З розрахунку заборгованості за договором №1353-5508 вбачається, що остання станом на 13.02.2025 року становить 125620,00 грн, яка складається з наступного: 14800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 110820,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.

Разом з тим, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та частково списано заборгованість за процентами у сумі 51620,00 грн за умови погашення решти заборгованості у розмірі 74000,00 грн, яка складається з наступного: 14800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 59200,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Перевіряючи наведений позивачем розрахунок, апеляційним судом встановлено наступне.

За умовами кредитного договору сторони передбачили денну відсоткову ставку 2,5% на протязі всього строку кредитування, що визначено у п. 4.15, 4.19 цього договору.

Керуючись вимогами закону, апеляційний суд, провівши власний розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, відмічає наступне.

З матеріалів справи слідує, що відповідачка отримала кредитні кошти 23.02.2024 року та 27.02.2024 року.

Отже, згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» денна ставка відсотків має бути не більше 2,5% за період з 25 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року й таких вимог кредитодавцем дотримано, а тому розмір процентів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 за цей період, становить 21650,00 грн.

У свою чергу, починаючи з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року - денна ставка має становити не більше 1,5%

Отже, за період з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір процентів становить 26640,00 грн (14800,00 грн х 1,5% = 222,00 грн; 120 днів х 222,00 грн. = 26640,00 грн).

Відповідно, починаючи з 20 серпня 2024 року, денна ставка має становити не більше 1%.

Отже, за період з 20 серпня 2024 року по 18 грудня 2024 року включно розмір процентів становить 7200,00 грн (14800,00 грн х 1% = 148,00 грн; 122 дні х 148,00 грн = 18056,00 грн).

Усього, заборгованості по відсоткам, з урахуванням законодавчих обмежень та нікчемності положень договору, згідно з якими позивач нараховував більший розмір відсотків, складає 66346,00 грн (21650,00 грн + 26640,00 грн +18056,00 грн).

Позивач, користуючись програмою лояльності для споживачів фінансових послуг, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 74000,00 грн, яка складається з наступного: 14800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 59200,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а тому, з урахуванням приписів статті 13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного процесу апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками у сумі 59200,00 грн є обґрунтованими.

Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за кредитом у сумі 3250,00 грн, оскільки правовідносини щодо нарахування відсотків за денною відсотковою ставкою регулюються положеннями ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а не положеннями статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за кредитом у сумі 59200,00 грн у зв`язку зі спливом строку кредитного договору, оскільки строк договору встановлений пунктом 4.12 договору №1353-5508. Окрім того, суд першої інстанції помилково послався на положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини щодо нарахування відсотків за денною відсотковою ставкою регулюються положеннями ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Наведені в апеляційній скарзі доводи частково заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного вище та обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині розміру стягнутої суми заборгованості за відсотками, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині та в частині розміру стягнутої суми відсотків за кредитом та розподілу судових витрат підлягає зміні.

Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 8), позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у повному обсязі.

Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає частковому задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 3633,60 грн (а.с. 157), тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року - змінити.

Викласти 2 та 3 абзац резолютивної частини рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () заборгованість за кредитним договором №1353-5508 від 23 лютого 2024 року в сумі 74000,00 гривень, яка складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту 14800,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 59200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () судовий збір за подання апеляційної скарги 3633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: