Справа № 350/1282/25
Номер провадження 2-др/350/6/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Рожнятівський районний суд суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань: Видойник І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області заяву адвоката Малетина Андрія Ярославовича про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі № 350/1282/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),

в с т а н о в и в :

3 березня 2026 року адвокат Малетин А.Я., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 350/1282/25 за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).У заяві про ухвалення додаткового рішення по справі зазначив, що у зв`язку із розглядом справи позивач має понести витрати на професійну правничу допомогу, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Орієнтовний розмір витрат 10 000 грн було зазначено у позовній заяві, де також було зроблено заяву, що докази фактичного розміру витрат будуть надані після винесення рішення, оскільки невідомо скільки буде судових засідань і які ще процесуальні документи готуватиме адвокат.

Враховуючи, що у цій справі доказами розміру фактичних витрат на правничу допомогу адвоката, які має понести позивач є акт про надання професійної правничої допомоги та додаткова угода до договору з адвокатом, просить суд стягнути в користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань на утримання відповідача. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань до суду від них не надходило.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ознайомившись з заявою, суд доходить таких висновків. Під час ухвалення рішення судом не було вирішене питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, але у позові представник позивача зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина друга статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Малетиним А.Я., ордер серії АТ № 1091091, додаткова угода від 22 серпня 2025 року до договору № 22/07/25 від 22 липня 2025 року, акт про надання професійної правничої допомоги від 1 березня 2026 року з описом наданих послуг. Приписами частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У цій справі судом у задоволенні позову відмовлено, а відтак витрати на професійну правничу допомогу позивача покладаються на нього. За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Відмовити адвокату Малетину Андрію Ярославовичу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 350/1282/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Сокирко Л.М.