УХВАЛА

05 березня 2026 року

м. Київ

справа № 522/21705/15-ц

провадження № 61-2470ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Носенко Олександр Володимирович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Носенко О. В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2017 року

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2017 року змінено викладено його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

У іншій частині судове рішення залишено без змін.

11 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня

2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Заявнику запропоновано надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 02 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 09 грудня 2025 року повернено заявнику.

23 лютого 2026 року ОСОБА_1 повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 02 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 09 грудня 2025 року.

За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2026 року існувати не перестали.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 215 ЦК України у системному зв`язку із статтею

203 ЦК України, зокрема щодо вимоги наявності вільного та усвідомленого волевиявлення сторони правочину.

Верховний Суд звертає увагу, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, заявник повинен зазначити норму права, практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

Отже формальне посилання на відсутність висновку Верховного Суду без належного правового обґрунтування, суд касаційної інстанції не вважає виконанням обов`язкових вимог процесуального закону, визначених пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України, щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав), на якій (яких) така скарга подається.

Суд звертає увагу заявника, що практика у справах про визнання недійсним договору купівлі-продажу є широкою.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подав касаційну скаргу не вказавши підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення передбаченого статтею 389 ЦПК України.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 не навів та Верховний Суд їх не встановив.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Оскільки заявником при зверненні вдруге до Верховного Суду із касаційною скаргою на ті саме судові рішення не було усунено обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2026 року (провадження № 61-560ск26), вдруге подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун