Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/63/26
Провадження № 2/670/160/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Ліневської В.В.,

представника позивача адвоката Тарана В.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2026 в електронній формі через електронний кабінет до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 у сумі 28310 грн 26 коп., з яких:

- 16189 грн 06 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту);

- 10822 грн 14 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 1063 грн 55 коп. - інфляційні збитки;

- 235 грн 51 коп. - три відсотки річних, та судові витрати: судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує таким.

31.08.2017між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ«РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 укладено договір № 010/0326/82/0668509, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати клієнту кредит в сумі 3000,00 гривень на строк 48 місяців з 31.08.2017 (дата надання кредиту) по 31.08.2021 (дата повного погашення кредиту).Також сторонами узгоджено, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Ознайомившись з Паспортом кредиту та підписавши його,відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування. Підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.

Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші, платежі передбачені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.

20.09.2019 укладено договір № 114/2-19-F, відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0326/82/0668509.

28.12.2022 укладено договір № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0326/82/0668509.

28.08.2025 укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0326/82/0668509.

Відтак ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 010/0326/82/0668509.

Ухвалою від 03.02.2026 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду 25.02.2026 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25.02.2026 розгляд справи відкладено на 12.03.2026 у зв`язку із клопотанням відповідача.

16.02.2026 в електронній формі через електронний кабінет судом отримано відзив на позов, у якому відповідач вимоги позивача, викладені в позовній заяві, не визнає в повному обсязі у зв`язку зі спливом строків позовної давності. Тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

19.02.2026 в електронній формі через електронний кабінет судом отримано відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що ним не було пропущено строку позовної давності з огляду на запровадження на території України карантину, на строк дії якого строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжувалися. А також у зв`язку з введенням воєнного стану перебіг строку позовної давності був зупинений з 24.02.2022 до 04.09.2025.

У запереченнях (на відповідь на відзив), отриманих судом 24.02.2026, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до п. 1.4. строк кредиту закінчився 31.08.2021, а трирічний строк позовної давності сплив 31.08.2024. Отже позивач та попередні кредитори не звернулися до суду вчасно. Прострочення виникало ще у 2018-2019 роках, однак, банк до суду не звертався. Стверджує, що не отримував письмових повідомлень про заміну кредиторів, тому зобов`язання перед позивачем у нього не виникло, що є підставою для відмови у позові.

Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - адвокат Таран В.А., який бере участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису, 12.03.2026 у судовому засіданні підтримав позов з підстав, зазначених у ньому та у відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_1 бере участь у судовому засіданні 12.03.2026 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису.

З долучених відповідачем документів вбачається, що на час розгляду справи він проходить службу у Національній поліції та перебуває у відрядженні у зоні ведення бойових дій до особливого розпорядження.Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями. Також відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Відтак суд вважає застосовними у даному випадку висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21, від 20 грудня 2023 року у справі № 522/20606/21, від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23, а також висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, згідно з якими якщо учасник справи, права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагне продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство. У такий спосіб суд забезпечить баланс між вимогами процесуальних норм права, справедливістю та ефективністю правосуддя.

Отже, направлення суду відзиву, заперечень, клопотання про відкладення розгляду справи з метою взяти у ньому участь та про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції свідчать про бажання та можливість відповідача ОСОБА_1 продовжувати розгляд справи та брати у ньому участь. Також під час судового засідання 12.03.2025 суд двічі з`ясовував у відповідача чи бажає він продовжувати розгляд справи, відповідач ОСОБА_1 висловив власну волю проти зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні відповідач заперечив щодо задоволення позову з підстав, наведених ним у заявах по суті справи. Пояснив, що не заперечує факту отримання кредиту, однак, про відступлення права вимоги за таким кредитом йому жоден з кредиторів не повідомляв, а тому він не має обов`язку сплачувати кошти позивачу. Також зазначив, що у позові слід відмовити внаслідок спливу позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

31.08.2017 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (яке в подальшому змінило найменування) та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509, який відповідачем підписано власноручним підписом (а.п. 7-9).

Зазначений договір містить такі основні його умови:

п. 1.1. 1.7. Відповідно до умов договору з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій за КР. Тип кредиту кредитування КР. Максимальний ліміт кредиту за договором складає двісті тисяч гривень. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту, що становить загальний розмір кредиту. Розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення договору складає: 3000,00 гривень, в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 1 договору. Строк, протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту, - сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до статті 1 договору. На дату укладення договору строк користування кредитом становить 48 місяців, що починається з 31 серпня 2017 року (дата початку кредитування) та закінчується 31 серпня 2021 року (дата закінчення строку користування кредитом). Процентна ставка за користування кредитом фіксована 42% річних. Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом 42% річних. Рахунок клієнта, до якого встановлюється ліміт кредиту (КР), - поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися, зокрема, з використанням електронного платіжного засобу - № 3/;

п. 1.10. Поточний ліміт встановлюється банком щомісяця та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений;

п. 1.13. Клієнт має право отримувати кредит протягом встановленого п. 1.4. договору строку користування кредитом;

п. 3.1. За користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.5. договору;

п. 3.8.У разі списання з KP коштів у сумі, що перевищує доступну суму (доступна сума визначається як сума кредиту та залишку на KP за мінусом заблокованих (витрачених клієнтом коштів), але не списаних банком з KP клієнта коштів) на KP клієнта виникає недозволений овердрафт.

Клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за користування недозволеним овердрафтом у розмірі, визначеному пунктом 1.6. договору.

п. 3.9. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування ним не пізніше дати закінчення строку користування кредитом, а у разі продовження строку користування кредитом згідно з п. 1.13. договору в останній робочий день строку користування кредитом.

п. 8.1. За невиконання або неналежне виконання умов договору, сторони несуть відповідальність в порядку, визначеному законодавством України, договором;

п. 10.1. Договір є змішаним та містить в собі умови кредитного договору та умови договору страхування життя, здоров`я та працездатності;

абз. 2 п. 10.4. З підстав, передбачених в п. 10.4. договору, банк має право розірвати договір та вимагати дострокового виконання клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором, повідомивши про це клієнта та страховика, якщо інше не передбачено договором.

Додатком № 1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017, яким є Умови видачі кредиту, доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про суму поточного ліміту, страхового платежу, загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, дату видачі та остаточного погашення тощо (а.п. 10).

ОСОБА_1 23.08.2017 підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому також визначені загальні умови кредитування (а.п. 11).

23.08.2017 відповідач підписав заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», якою просив встановити ліміт кредитування до поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток), у розмірі та на умовах, визначених цією заявою (а.п. 12).

Випискою по рахунку підтверджується отримання ОСОБА_1 коштів за вказаним вище кредитним договором та користування ними, що не заперечується і самим відповідачем (а.п. 13-16).

Згідно із здійсненим АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» розрахунком загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 станом на 17.02.2020 становить 16560 грн 61 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 16189 грн 06 коп.; заборгованість за відсотками 371 грн 55 коп. Це же розрахунок містить інформацію щодо зміни 24.09.2018 кредитного ліміту з 3000 грн 00 коп. на 15000 грн 00 коп. (а.п. 17).

20.09.2019 укладено договір № 114/2-19-F, відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. 17.02.2020 до договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.09.2019 укладена додаткова угода. Згідно з реєстром боржників від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 на загальну суму 16560 грн 61 коп. (а.п. 21-29).

Згідно з наданим ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 станом на 28.12.2022 становить 28310 грн 26 коп., з яких: 16189 грн 06 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 10822 грн 14 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1063 грн 55 коп. інфляційні збитки; 235 грн 51 коп. - три відсотки річних (а.п. 18).

Відсотки за користуванням кредитними коштами нараховані (донараховані) в межах строку договору до 30.08.2021 з розрахунку 42 відсотки річних, а інфляційні збитки та три відсотки річних за період з 31.08.2021 до 23.02.2022 із застосуванням норм ст. 625 ЦК України.

28.12.2022 укладено договір № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 на загальну суму 28310 грн 26 коп. (а.п. 30-45). Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, відповідно до положень ст. 601 ЦК України, свідчить про виконання ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» обов`язку оплати за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

28.08.2025 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» згідно з договором № 28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, про що складений акт прийому-передачі реєстру боржників та акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2025 (а.п. 46-57). Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до положень ст. 601 ЦК України, свідчить про виконання ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» обов`язку оплати за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Відповідно до Додатку № 3 до договору № 28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28 серпня 2025 року до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 на загальну суму 28310 грн 26 коп. (а.п. 58-61).

Розрахунки заборгованості, складені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 28 серпня 2025 року та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» станом на 20 січня 2026 року, свідчать про те, що жоден із них, як правонаступник, не здійснював нарахувань за спірним договором після купівлі права вимоги (а.п. 19, 20).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 від 21.02.2019, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг України, та додатку до нього ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є фінансовою установою та має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг (а.п. 65).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 529 ЦК України).

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ст. 1066 ЦК України).

Стаття 1069 ЦК України містить положення щодо кредитування рахунка: якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України)

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Відповідно до ч. 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 є змішаним та містить в собі умови кредитного договору, договору банківського рахунка та умови договору страхування життя, здоров`я та працездатності.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем надано копію договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017. Вказаний договір укладений в письмовій формі та підписаний відповідачем ОСОБА_1 . Матеріали справи свідчать про те, що кредитодавець надав кошти у власність боржника на виконання цього договору, та немістять доказів належного його виконання позичальником, що не заперечується і самим відповідачем.

Щодо належності права вимоги позивачу.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За частиною 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 7 «Відступлення права вимоги» договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 передбачено право банку без згоди клієнта відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі. А також порядок повідомлення боржника про таке відступлення.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

У матеріалах провадження відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про факт відступлення права вимоги за договором, укладеним з ним, в порядку, передбаченому п. 7.3. договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017. Однак суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що це слугує підставою для звільнення його від обов`язку виконувати укладений договір та, як наслідок, для відмови у позові з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ч. 2 ст. 517 ЦК України).

Як зазначив у судовому засіданні відповідач, 03.02.2026 йому стало відомо про те, що право вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». З 12.02.2026 відповідач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, у якому доступний позов з додатками. Водночас відповідач не заперечує того факту, що своїх обов`язків за спірним договором станом на день ухвалення рішення суду не виконав жодному з кредиторів.

Щодо застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін (ст. 259 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України).

Сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. (постанова Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 758/10335/16-ц).

Оскільки судом встановлено, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 є підставною та обґрунтованою, то суд вважає за доцільне зазначити таке.

Між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати клієнту кредит на строк 48 місяців з 31.08.2017 (дата надання кредиту) по 31.08.2021 (дата повного погашення кредиту).

Відповідно до п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2», постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє на даний час.

Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», зупинення строку позовної давності припинилося 04.09.2025.

Відтак 12 березня 2020 року строк позовної давності, що не сплив, був продовжений до 23 лютого 2022 року, а з 24 лютого 2022 року перебіг позовної давності був зупинений до 04.09.2025.

Позов направлений до суду 31.01.2026.

З огляду на викладене, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності у цій справі відсутні.

Як встановлено судом, відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором, тобто відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з урахуванням засад розумності і справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 у розмірі 28310 гривень 26 копійок.

Щодо розподілу судових витрат.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» поніс судові витрати, що складаються з:

- 2662 грн 40 коп. сплаченого судового збору (а.п. 6);

- 13000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, які підтверджуються договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 (а.п. 68-73), заявкою про надання юридичної допомоги № 1033 від 01.12.2025 (а.п. 74), витягом з акту № 25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 (а.п. 75).

Згідно з частинами 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

З огляду на умови договору про надання правничої допомоги та інші докази понесених витрат, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та з урахуванням вимог ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки, на думку суду, позов слід задоволити в повному обсязі, то стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13000 грн 00 коп.

На підставі ст. 207, 256, 257, 259, 512, 514, 516, 517, 526, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1066, 1069, 1077, 1082 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 223, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0326/82/0668509 від 31.08.2017 у розмірі 28310 (двадцять вісім тисяч триста десять) гривень 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ідентифікаційний номер в , місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО