Справа № 216/1797/25
провадження №2/216/369/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Стартановича Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Клименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

17 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 13 жовтня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується актовим записом № 930.

Сімейне життя між подружжям не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, з серпня 2024 року року вони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові, поваги. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на життя, сімейні цінності.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 ), який наразі проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу за попередньою домовленістю сторін продовже проживати з нею.

Крім того, на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2025 року сторонам було надано час для примирення, проте сторони не примирились.

Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судовогозасідання була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в позов підлягає задоволенню.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що 13 жовтня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується актовим записом № 930, в період шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)».

Судом встановлено, що тривалий час сторони припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю, подружжя не бажало зберегти родинні стосунки, втратили почуття любові. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 133, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 110-112 СК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрований 13 жовтня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачко. у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києве Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 930 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 копійок.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації за довідкою ВПО : АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.В. Стартанович