Номер провадження 2-з/754/19/26
Справа № 754/1941/26
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2026 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т. А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Чекмана Микити Петровича про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2026 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Чекмана М. П. звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони відчуження та заборони вчиняти дії, а саме вносити зміни до реєстраційних відомостей стосовно наступних транспортних засобів: HONDA PASSPORT, рік випуску 2022, об`єм двигуна, см3 - 3471, VIN код - НОМЕР_1 , колір сірий, д. н. з. НОМЕР_2 ; AUDI Q5, рік випуску 2010, об`єм двигуна, см3 - 3197, VIN код - НОМЕР_3 , колір сірий, д. н. з. НОМЕР_4 ; BMW X5, рік випуску 2012, об`єм двигуна, см3 - 2979, VIN код - НОМЕР_5 , колір чорний, д. н. з. НОМЕР_6 ; VOLKSWAGEN BEETLE, рік випуску 2012, об`єм двигуна, см3 - 2480, VIN код - НОМЕР_7 , д. н. з. НОМЕР_8 ; BMW X5, рік випуску 2013, VIN код - НОМЕР_9 , колір синій, д. н. з. НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ).

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається, як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним задовольнити частково вказану заяву, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відтак, суду необхідно з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З прохальної частини заяви вбачається, що заявник просить накласти заборону на відчуження та внесення змін до реєстраційних відомостей стосовно транспортного засобу BMW X5, рік випуску 2012, об`єм двигуна, см3 - 2979, VIN код - НОМЕР_5 , колір чорний, д. н. з. НОМЕР_6 .

Однак згідно з відповіддю Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) на адвокатський запит ОСОБА_2 вбачається, що вказаний т. з. 04.03.2025 в ТЦС №8044 був зареєстрований на фізичну особу, на підставі ВМД №20900000/2022/030053 від 25.11.2022; 26.11.2025 в ТСЦ №8045 був перереєстрований на нового власника фізичну особу на підставі договору дарування №8045/2025/5796006 від 26.11.2025; 26.11.2025 в ТСЦ №8045 був перереєстрований на нового власника фізичну особу на підставі договору купівлі-продажу №8045/2025/5769393 від 26.11.2025; 02.12.2025 в ТСЦ №8045 був перереєстрований на нового власника фізичну особу на підставі договору купівлі-продажу №8045/2025/5780751 від 02.12.2025, а відтак є відчуженим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову стосовно вказаного транспортного засобу порушить права третіх осіб.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, станом на момент звернення до суду з даною заявою, згідно з відомостями з ЄДРМВС за ОСОБА_3 зареєстровано чотири т. з., однин з яких є відчуженим, а відтак вказані дії відповідачки свідчать про реальний ризик відчуження іншого спільного майна сторін з метою приховування його від поділу та ухилення від виконання майбутнього судового рішення.

Щодо транспортного засобу BMW X5, рік випуску 2013, VIN код - НОМЕР_9 , колір синій, д. н. з. НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ) в матеріалах заяви відсутні докази належності на праві власності вказаного транспортного засобу відповідачці у справі.

Відтак в частині вимог заяви про накладення заборони на відчуження та на внесення змін до реєстраційних відомостей стосовно транспортних засобів BMW X5, рік випуску 2012, об`єм двигуна, см3 - 2979, VIN код - НОМЕР_5 , колір чорний, д. н. з. НОМЕР_6 та BMW X5, рік випуску 2013, VIN код - НОМЕР_9 , колір синій, д. н. з. НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ) суд не вбачає підстав.

Таким чином, дослідивши подану представником заяву про забезпечення позову до його подання до суду, письмові матеріали справи, приходжу до висновкупро часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 352-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Чекмана Микити Петровича про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження та на внесення змін до реєстраційних відомостей ОСОБА_3 стосовно наступних транспортних засобів:

- автомобіль HONDA; модель: PASSPORT; рік випуску: 2022; Об`єм (потужність)двигуна, см3: 3471; VIN код ТЗ: НОМЕР_1 , колір сірий; номерний знак: НОМЕР_2 ;

- автомобіль AUDI; модель: Q5; рік випуску: 2010; Об`єм (потужність) двигуна, см3: 3197; VIN код ТЗ: НОМЕР_3 , колір сірий; номерний знак: НОМЕР_4 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN; Модель: BEETLE; Рік випуску: 2012; Об`єм (потужність) двигуна, см3: 2480; VIN код ТЗ: НОМЕР_7 ; номерний знак: НОМЕР_12 .

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11.02.2026.

Суддя: Т. А. Зотько