Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/229/2026 Справа № 641/6696/24
У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харковав складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Ткач О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, припинення спільної часткової власності та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частку нежитлових приміщень № 1-5 в літ. «Д-1», площею 51,7 кв.м., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: приміщення № 1 - тамбур площею 3,8 кв. м., приміщення № 2 - кабінет площею 14,4 кв.м., приміщення № 3 - кабінет площею 9,6 кв.м., припинити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення № 1-5 в літ. «Д-1», площею 51,7 кв.м., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення № 1-3 в літ. «Д-1», площею 27,8 кв.м., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме: приміщення № 1 - тамбур площею 3,8 кв. м., приміщення № 2 - кабінет площею 14,4 кв.м., приміщення № 3 - кабінет площею 9,6 кв.м.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.10.2024 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

25.12.2024 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено. Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, припинення спільної часткової власності та визнання права власності судову будівельно-технічну експертизу за матеріалами справи.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2025 року поновлено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, припинення спільної часткової власності та визнання права власності.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В матеріалах справи містяться довідки про доставку ОСОБА_1 електронного документу про судове засідання, що було призначено на 19.11.2025 року на 12 год. 00 хв., документ було доставлено до електронного кабінету 24.10.2025 о 14:00:12, про судове засідання призначене на 15.12.2025 року на 12 год. 00 хв. документ було доставлено до електронного кабінету 19.12.2025 о 21:50:54 год. Окрім того, додатково свудом було направлено позивачу судову повістку про виклик до судового засідання у вигляді SMS сповіщення на номер телефону НОМЕР_1 , який був зазначений позивачем у позовній заяві, про що в матеріалах справи містяться відповідні довідки про доставку SMS про судове засідання, що було призначено на: 19.11.2025 року на 12 год. 00 хв.; 15.12.2025 року на 12 год. 00 хв 20.01.2026 року на 13 год.; 24.02.2026 року на 10 год.; 17.03.2026 року на 11 год.

З заявою про розгляд справи за його відсутності позивач не звертався.

До підготовчого судового засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової повістки до його електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» про судове засідання, що було призначено на 19.11.2025 року на 12 год. (документ було доставлено до електронного кабінету 24.10.2025 о 13:54:40), на 15.12.2025 року на 12 год. (документ було доставлено до електронного кабінету 27.11.2025 о 15:03:29), на 20.01.2026 року на 13 год. (документ було доставлено до електронного кабінету 19.12.2025 о 21:54:46), на 24.02.2026 року на 10 год. (документ було доставлено до електронного кабінету 14.02.2026 о 08:29:04). А також було здійснено додаткове сповіщення шляхом доставки судових викликів одержувачу ОСОБА_3 на номер НОМЕР_1 у вигляді SMS сповіщення про судові засідання, що були призначені на: 19.11.2025 року на 12 год. 00 хв. , до на 15.12.2025 року на 12 год.., на 20.01.2026 року на 13 год. 00 хв., на 24.02.2026 року на 10 год., на 17.03.2026 року на 11 год. тобто представник позивача був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Окрім того до підготовчого судового засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судової повістки до її електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» та судової повістки на мобільний номер, про причини неявки суду не повідомила.

В матеріалах справи містяться довідка про доставку електронного листа про судове засідання, що було призначено на 17.03.2026 року на 11 год. 00 хв., документ було доставлено до електронного скриньки 03.03.2026 о 09:14:09, довідка про доставку SMS про судове засідання, що було призначено на 17.03.2026 року на 11 год. 00 хв. одержувачу ОСОБА_4 на номер НОМЕР_2 .

Окрім того згідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу вбачається, що судова повістка про виклик до суду була отримана 09.03.2026 року особисто ОСОБА_4 .

До підготовчого судового засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_5 до підготовчого судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою позивача до судового засідання, справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 44 цього Кодексу.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під «добросовісністю» необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Частиною другою статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі № 390/1076/18-ц, від 19 вересня 2018 року у справі 760/1143/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 201/15122/15-ц.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, до суду не з`являються, неявка у судове засідання є повторною, заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Крім того, суд зауважує, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 257 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, припинення спільної часткової власності та визнання права власності - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -М. Ю. Онупко