УХВАЛА

07 січня 2026 року

м. Київ

справа № 760/22484/13

провадження № 61-11498ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Кальною Оленою Петрівною, на постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , правонаступниками якої є ОСОБА_7 , законними представниками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про припинення права спільної часткової власності та поділ (виділ) в натурі частини будинку, усунення перешкод в здійсненні права користування власністю шляхом виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд, при здійсненні судочинства, може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що в жовтні 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили припинити право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 позивачів та відповідача, поділити в натурі будинок, виділивши ОСОБА_10 з ОСОБА_2 2/3 частини жилого будинку, шлакобетонного, жилою площею 103,00 кв. м., зазначений в плані під літ. А квартира АДРЕСА_1 (2-1 - 2-11); ОСОБА_3 1/3 частину жилого будинку, шлакобетонного, жилою площею 103,00 кв. м., зазначений в плані під літ. А, квартира АДРЕСА_1 (2-1 - 2-11), усунути перешкоди у користуванні майном, виселити ОСОБА_3 з членами її родини із частини будинку, яку вона займає та вселити ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на належну їм площу.

У судовому засіданні 24 лютого 2014 року прийнято змінену позовну заяву.

В подальшому позивачі, з урахуванням наданого ними висновку експерта, просили припинити право спільної часткової власності на спірний будинок, шляхом поділу і виділу в натурі способом, визначеним у додатку №1 висновку експерта, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів компенсацію за відступ від ідеальних часток у розмірі 90 246,00 грн.

Рішенням Солом`янського районного міста Києва від 16 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на майно, яким є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Здійснено поділ квартири АДРЕСА_1 на дві окремі ізольовані квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідно до варіанту № 1 висновку експерта №66/22 будівельно-технічної експертизи від 07 жовтня 2022 року (схема поділу будинку у додатку №2 до висновку), а саме:

Виділено ОСОБА_3 наступні приміщення: 2-2 коридор, площею 5,1 кв. м., 2-4 кухня, площею 8,6 кв. м., 2-5 санвузол, площею 4,4 кв.м., 2-10 житлова кімната, площею 14,4 кв.м.

Виділено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наступні приміщення: 2-3 кухня, площею 16,4 кв. м., 2-6 житлова кімната, площею 11,7 кв. м., 2-7 коридор, площею 5,4 кв. м., 2-8 житлова кімната, площею 11,7 кв. м., 2-9 житлова кімната, площею 10,6 кв. м., 2-10 житлова кімната, площею 5,3 кв. м.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 компенсацію за відступ від ідеальних долей у розмірі 90 246,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року рішення Солом`янського районного міста Києва від 16 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

04 вересня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявникам слід зазначити ціну позову (з урахуванням вартості спірної квартири та 90 246 грн суми компенсації), відповідно визначити розмір судового збору за позовом майнового характеру та, в разі необхідності, ОСОБА_2 доплатити судовий збір за подання касаційної скарги (з урахуванням сплаченого судового збору); особам, які подали касаційну скаргу, необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга і надати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи; скаржникам необхідно зазначити поважні причини, що перешкоджали подати касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення, та надати належним чином засвідчені докази на підтвердження цих обставин.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2025 року заявникам роз`яснено, зокрема, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам закону, оскільки містить узагальнені посилання на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без належного обґрунтування та зазначення виключних підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

28 жовтня 2025 року конверт з копією ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2025 року, адресований адвокату заявників - Кальній О. П., за вказаною в касаційній скарзі адресою, повернувся до Верховного Суду без вручення.

29 жовтня 2025 року конверт з копією ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2025 року, адресований заявнику ОСОБА_1 , за вказаною в касаційній скарзі адресою, повернувся до Верховного Суду без вручення.

03 листопада 2025 року конверт з копією ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2025 року, адресований заявнику ОСОБА_2 за вказаною в касаційній скарзі адресою, повернувся до Верховного Суду з довідкою Укрпошти «Причина повернення: за закінченням терміну зберігання».

10 листопада 2025 року Верховним Судом повторно направлено копію ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху.

01 грудня 2025 року конверт з копією ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2025 року, адресований заявнику ОСОБА_2 за вказаною в касаційній скарзі адресою, повернувся до Верховного Суду без вручення.

01 грудня 2025 року конверт з копією ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2025 року, адресований адвокату заявників - Кальній О. П., за вказаною в касаційній скарзі адресою, повернувся до Верховного Суду без вручення.

27 листопада 2025 року заявником ОСОБА_1 отримано копію ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2025 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (вих. №47577/0/233-25 від 02 грудня 2025 року).

08 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку представник заявників - адвокат Кальна О. П. подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом з новою редакцією касаційної скарги.

Аналіз нової редакції касаційної скарги свідчить, що вона за своїм змістом тотожна вперше поданій, яку ухвалою суду залишено без руху.

В заяві про усунення недоліків касаційної скарги також зазначено, що судом розглядалася справа про припинення права спільної часткової власності та поділ (виділ) в натурі частини будинку, усунення перешкод в здійсненні права користування власністю шляхом виселення та вселення,тобто спір про порушення здійснення права власності, а отже не може бути малозначним, і даний позов подавався в 2013 році, і додаткова оцінка майна не була необхідною, а ціну позову визначали з правовстановлюючих документів та технічної документації. Сума 90 246,00 грн не складає вартість будинку і не є предметом судового розгляду. Також в листопаді 2025 року було застосовано мобілізаційні заходи до ОСОБА_2 та він перебуває на службі в ЗСУ, наразі з ним зв`язку немає, передати документи щодо його мобілізації немає можливості в строк, визначений судом для усунення недоліків, таким чином окрім того, що в доплаті судового збору немає необхідності, дану вимогу виконати неможливо. Ні у суду 1-ї інстанції, ні у суду апеляційної інстанції не виникало питання щодо ціни позову і розміру судового збору, а на стадії касаційного оскарження ціна позову не визначається, оскільки це здійснюється на етапі подачі позову.

Отже, заявники не виклали передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, не зазначили ціну позову про припинення права спільної часткової власності та поділ (виділ) в натурі частини будинку (з урахуванням вартості квартири, яка є предметом спору), з огляду на яку не визначили розмір судового збору для вирішення питання необхідності його доплати ОСОБА_2 . Тобто, вказані в ухвалі Верховного Суду від 23 вересня 2025 року недоліки не усунуто.

Відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

Станом на 06 січня 2026 року згідно з даними Єдиної автоматизованої системи Верховного Суду інших заяв щодо усунення недоліків касаційної скарги або заяви про продовження відповідного строку не надходило.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, №21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 183, 185, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року у справі № 760/22484/23 вважати неподаною та повернути скаржникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков