Справа № 369/3787/26
Провадження №2-о/369/339/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення факту умисного невиконання судового рішення, застосування заходів процесуального примусу, накладення штрафу та постановлення окремої ухвали, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт умисного невиконання рішення суду від 06.06.2023 року сільським головою Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області Кудриком Олесь Тимофієвичем. Встановити факт неподання звіту відповідно до ухвали від 08.09.2025 року сільським головою Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області Кудриком О.Т. Накласти штраф у максимальному розмірі, передбаченому ст. 148 ЦПК України. Встановити новий скорочений строк (10 днів) для подання звіту та фактичного виконання рішення. Постановити окрему ухвалу щодо дій посадової особи - сільського голови Кудрик О.Т. та направити її до органу досудового розслідування в межах кримінального провадження для приєднання до матеріалів кримінального провадження, як доказ тривалого і умисного невиконання судового рішення.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї матеріали вважає, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Нормою п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий та судовий.

Верховний Суд у постанові від 10 липня 2024 року у справі № 213/3417/23 зазначив, що суддя, приймаючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Отож судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення.

Заявниця у своїй заяві вказує, що рішенням суду від 06.06.2023 року у справі №369/11469/22 зобов`язано Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області встановити електронний лічильник обліку холодної води з антимагнітним захистом та з насадкою для дистанційного зняття показників в моїй квартирі АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних коштів сільської ради.

На підставі вказано рішення було відкрито виконане провадження «НОМЕР_1 від 09.04.2024 року та постановою від 17.06.2025 року повернуто до суду без виконання.

За фактом умисного невиконання судового рішення відкрито кримінальне провадження №0000030 від 24.03.2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, позивача визнано потерпілою.

Відповідно до заяви, заявниця просить встановити факт, який підлягає встановленню під час розслідування кримінального провадження, огляду на викладене, даний факт не може встановлюватись в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства, оскільки законодавством передбачено інший порядок його встановлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту умисного невиконання судового рішення, застосування заходів процесуального примусу, накладення штрафу та постановлення окремої ухвали, слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення факту умисного невиконання судового рішення, застосування заходів процесуального примусу, накладення штрафу та постановлення окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ