Справа № 671/2278/25
13 лютого 2026 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Андрущенка О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., строком на 365 днів (до 04.08.2025), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування (547,50% річних).
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила. Відзив на позов не подала.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до умов Договору сума кредиту 6000,00 грн.; строк на який надається кредит 365 днів; процентна ставка фіксована, 1,5% від суми за кожен день (річна процентна ставка 547,50%; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів; товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_2 -ХХХХ-4686, що належить позичальникові.
ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» свої зобов`язання за Договором виконали в повному обсязі, що підтверджується довідкою від 23.10.2025 про переказ коштів 04.08.2024 на суму 6000,00 грн. на картку № НОМЕР_3 .
Як зазначає позивач у позові, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав кредит в розмірі 6000 грн.
Поряд з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Цим же Законом доповнено Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» пунктом 17 наступного змісту «тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %».
Отже, законодавець Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» вніс зміни в Закон України «Про споживче кредитування», зокрема, встановив максимальний розмір денної процентної ставки на рівні 1 відсотка. Водночас, встановив перехідний період у 240 днів з дня набрання чинності, визначивши періоди зі зниженими процентними ставками.
Тому, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна процентна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, укладаючи 04.08.2024 кредитний договір з відповідачем, позивач мав би передбачити в договорі проценту ставку з врахуванням законодавчих обмежень, які визначені Законом України «Про споживче кредитування» (п. 17 Прикінцеві та Перехідні положення) та з 21.08.2024 визначити денну процентну ставку в розмірі не більше 1 %.
Отже, з врахуванням зазначеного вище, максимальний розмір денної процентної ставки з 04.08.2024 (день укладення кредитного договору) по 20.08.2024 включно не повинен перевищувати 1,5 %, а з 21.08.2024 по 04.08.2025 1 %.
- за період з 04.08.2024 по 20.08.2024 1440,00 грн. (16 днів);
Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
В обґрунтування клопотання зазначив, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі надано такі докази: договір про надання правничої допомоги; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт акт наданих послуг.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До матеріалів заяви представником позивача додано Договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 згідно з яким, адвокат Руденко К.В. прийняв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ».
- складання та подання позовної заяви до суду та клопотання про витребування доказів 9000,00 грн.;
- складання адвокатського запиту про витребування доказів 1000,00 грн.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.
В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач не подала жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу.
Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Таким чином, суд не знаходить підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 7305 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1770 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Представник позивача: Руденко Костянтин Васильович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса робочого місця: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя