ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 463/6618/24

провадження № 61-5365св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державне підприємство «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької», генеральний директор - художній керівник Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Голенко Максим Георгійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2024 року в складі судді Білоуса Ю. Б. та постанову Львівського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» (далі - ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької»), генерального директора - художнього керівника ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» Голенка М. Г., уякому просив скасувати пункт 1 наказу ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» № 64-к від 14 червня 2024 року «Про виконання постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в справі № 464/2299/22; визнати недійсним і виключити з пункту 2 цього наказу частину речення «введену у порядку виконання п. 1 цього наказу»; зобов`язати генерального директора - художнього керівника ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» розробити штатний розпис та організаційну структуру театру з внесеною до них посадою начальника художньо-освітлювального цеху, на якій поновити його, подати їх на затвердження і погодження до уповноваженого органу управління Міністерства культури та інформаційної політики України.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в справі № 464/2299/22 його поновлено на посаді начальника художньо-освітлювального цеху ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» з 15 травня 2022 року. Постанова суду в частині поновлення на роботі допущена до негайного виконання.

На виконання цієї постанови ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» видало наказ № 64-к від 14 червня 2024 року, яким введено посаду начальника художньо-освітлювального цеху поза штатним розписом та організаційною структурою відповідача та яким поновлено його на цій посаді.

Вважав наказ незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не виконав рішення про поновлення його на роботі, фактичного допуску його до виконання попередніх обов`язків начальника художньо-освітлювального цеху не відбулося.

Наказ носить формальний характер. ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» не внесло зміни до структури і штатного розпису театру, не подало їх на затвердження до Міністерства культури та інформаційної політики України, тобто не створило в штаті театру посади, на якій його було поновлено з 15 травня 2022 року.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20 березня 2025 року, позов задоволено частково.

Скасовано пункт 1 наказу ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» № 64-К від 14 червня 2024 року «Про виконання постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в справі № 464/2299/22».

Визнано недійсним і виключено з пункту 2 зазначеного наказу частину речення «введену у порядку виконання п. 1 цього наказу».

У решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не вжив заходів щодо належного виконання постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в частині поновлення позивача на посаді начальника художньо-освітлювального цеху. Не ввів до штатного розпису театру скорочену посаду начальника художньо-освітлювального цеху, на якій поновлено позивача, питання про призначення позивача на рівнозначну посаду не розглянув.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2025 року ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2024 року і постанову Львівського апеляційного суду від 20 березня 2025 року й ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суди не врахували висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 08 травня 2024 року в справі № 401/1203/22; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; підстави, передбачені частиною третьою статті 411 ЦПК України.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Не врахували, що 14 травня 2022 року позивач був звільнений з посади начальника художньо-освітлювального цеху, яка була введена поза штатним розписом та організаційною структурою. На виконання судового рішення оскаржуваним наказом ОСОБА_2 поновлений саме на посаді, яку він займав до звільнення.

Не звернули уваги на те, що позовна заява від імені позивача була подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Касаційна скарга не містить доводів щодо необґрунтованості висновків судів у частині відмови в задоволенні позовних вимог до генерального директора - художнього керівника ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької»про зобов`язання вчинити певні дії, тому в силу вимог статті 400 ЦПК України судові рішення в цій частині в касаційному порядку не переглядаються.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

17 червня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Позивач через представника ОСОБА_3 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

З 27 листопада 2007 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької». З 01 липня 2016 року працював на посаді начальника художньо-освітлювального цеху, з якої був звільнений з 21 березня 2020 року.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року в справі № 463/3590/20 ОСОБА_1 був поновлений на роботі.

На виконання зазначеної постанови ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» видало наказ № 158-к від 06 жовтня 2021 року «Про виконання постанови Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року в справі № 463/3590/20». У наказі зазначено, що згідно зі штатним розписом театру посада начальника художньо-освітлювального цеху відсутня, оскільки скорочена з 01 червня 2020 року.

07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 ознайомлено з посадовою інструкцією начальника художньо-освітлювального цеху (поза штатним розписом в межах виконання рішення суду про поновлення на роботі).

Наказом ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» № 58-к від 12 травня 2022 року скорочено з 14 травня 2022 року посаду начальника художньо-освітлювального цеху (поза штатним розписом та організаційною структурою, з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності) та звільнено ОСОБА_1 з цієї посади у зв`язку зі скороченням штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України).

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в справі № 464/2299/22 скасовано наказ ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» № 58-к від 12 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника художньо-освітлювального цеху (поза штатним розписом та організаційною структурою з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності) у зв`язку із скороченням штату працівників (пункт 1 статті 40 КЗпП України) з 14 травня 2022 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника художньо-освітлювального цеху ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» з 15 травня 2022 року. Вирішено питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На виконання цього судового рішення ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» видало наказ № 64-к від 14 червня 2024 року «Про виконання постанови Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в справі № 464/2299/22», яким ОСОБА_1 поновлено на введеній поза штатним розписом та організаційною структурою посаді «начальник художньо-освітлювального цеху», з оплатою за рахунок надходжень від здійснення господарської діяльності в розмірі 23 292,00 грн (посадовий оклад) з посадовими обов`язками згідно з посадовою інструкцією, затвердженою наказом від 06 жовтня 2021 року № 158-к.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 КЗпП України).

КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Отже виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видання наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

При цьому працівник повинен бути ознайомленим з наказом про його поновлення на роботі та йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливість виконання своїх обов`язків.

За встановленими в справі обставинами станом на 14 травня 2022 року (дата звільнення) ОСОБА_1 працював на посаді начальника художньо-освітлювального цеху (поза штатним розписом та організаційною структурою), на яку він був призначений наказом відповідача № 158-к від 06 жовтня 2021 року. Вказаний наказ позивач не оспорював.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в справі № 464/2299/22 визнано незаконним звільнення позивача з посади начальника художньо-освітлювального цеху (поза штатним розписом та організаційною структурою) та поновлено його на роботі.

Наказом ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» № 64-к від 14 червня 2024 року позивача поновлено на посаді начальника художньо-освітлювального цеху, яка введена поза штатним розписом та організаційною структурою відповідача, тобто на тій самій посаді, яку він обіймав на час незаконного звільнення (14 травня 2022 року).

У зв`язку із виконанням рішення про поновлення на роботі постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18 липня 2024 року закінчено виконавче провадження № 75496718 з примусового виконання виконавчого листа № 464/2299/22 від 05 липня 2024 року.

Отже, відповідач видав наказ про поновлення позивача на попередній роботі, після чого виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Доказів оскарження цієї постанови, чи доказів, які б свідчили про те, що позивачу не було забезпечено допуск до роботи матеріали справи не містять.

Як на порушення свого права на працю, ОСОБА_1 в позовній заяві посилався на те, що оскаржуваний наказ є незаконним, оскільки на виконання рішення суду про поновлення його на роботі відповідач повинен був ввести посаду начальника художньо-освітлювального цеху до штатного розпису театру.

Водночас, яким чином обраний позивачем спосіб захисту - скасування наказу про поновлення його на роботі призведе до відновлення порушеного, на його думку права, - тобто введення відповідачем до штатного розпису посади, на якій він працював, позивач не зазначив і суди не встановили. Більше того в судовому порядку не може вирішуватися питання про доцільність внесення/невнесення відповідачем змін у штатний розпис. Прийняття такого рішення є його виключною компетенцією.

Крім того, суди не врахували, що невиконання рішення про поновлення на роботі є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 236 КЗпП України) і такі вимоги розглядаються в рамках справи про поновлення на роботі, а не в порядку звернення з окремим позовом.

З огляду на вищевикладене підстав для задоволення позовних вимог про скасування і визнання недійсним наказу про поновлення на роботі не було.

Проте суди попередніх інстанцій на наведене уваги не звернули, внаслідок чого дійшли до помилково висновку про часткове задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити: рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в оскаржуваній частині скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимоги про скасування і визнання недійсним наказу ДП «НАУД театр ім. М. Заньковецької» № 64-К від 14 червня 2024 року.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в частині задоволеної вимоги про скасування і визнання недійсним наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 а до Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» про скасування і визнання недійсним наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» № 64-К від 14 червня 2024 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов