Єдиний унікальний № 757/1503/25-ц
провадження № 2/371/239/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 757/1503/25-ц

Провадження № 2/371/239/26

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Чайки А.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 10 липня 2018 року. У шлюбі вони з відповідачем дітей не мають, спільного рухомого та нерухомого майна не мають, спільного господарства не ведуть і спільно не проживають.

Відповідач офіційно ніде не працював, жив на її кошти та соціальні виплати, які вона отримує для утримання дитини від попереднього шлюбу ОСОБА_3 , 2003 року народження, часто користувався її банківськими картками.

Упродовж подружнього життя вона регулярно зазнавала домашнього насильства. Загострювало ситуацію зловживання відповідачем алкоголю. В стані алкогольного сп`яніння він словесно ображав її, принижував, застосовував фізичне насильство. Заради примирення він часто використовував алкогольні засоби, що вплинуло на погіршення її фізичного здоров`я, емоційно приглушену реакцію та позбавляло її як матір можливості захисту своєї дитини від кривдника на випадок небезпеки. Регулярне насильство викликало у неї посттравматичний стресовий розлад, депресію та тривожність, втрату сну. У результаті вона має сильну емоційну реакцію на спогади та дії, пов`язані з ситуацією насильства проти неї. Наразі вона потребує медичного лікування, а також психологічної реабілітації, так само, як і дитина.

Про вчинене над нею насильство повідомляла не кожгного разу, оскільки були випадки, коли на її повідомлення правоохоронні органи діяли не ефективно. Періодично її зупиняв страх осуду суспільства та репутації родини, а також страх бути позбавленою дитини. Інколи у зв`язку зі зверненнями до правоохоронних органів її виклики оцінювалися працівниками поліції як неправдиві. У підсумку після від`їзду поліції кривдник так і залишався у неї вдома. Крім того, вона бачила, що їй не вірили і вже втрачала надію, що повірять надалі. ОСОБА_4 під психологічним тиском чоловіка-кривдника вона відмовлялася від своїх заяв.

Її родина неодноразово намагалася вплинути на чодловіка-кривдника, але на жаль на правах офіційного чоловіка, він завжди повертався до її домівки. Коли вона його не впускала в оселю, він неодноразово навмисно пошкоджував інтернет-кабель з метою унеможливлення її спілкування з батьками та рідними через месенджери.

Відповідач неодноразово отримував повістки за місцем його реєстрації та ухилявся від мобілізації, наразі переховується, проживаючи з іншою жінкою.

За таких обставинвона має переконання, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, тому просить шлюб розірвати. Той факт, що відповідач змінив своє прізвище після шлюбу на її прізвище « ОСОБА_5 » та переховується, створює для неї репутаційні ризики. Тому вона просить про повернення йому його дошлюбного прізвища « ОСОБА_6 ».

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

До Миронівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка передана за підсудністю для розгляду по суті на підставі ухвали судді Печерського районного суду міста Києва Хайнацького Є.С. від 22 січня 2025 року.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 04 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху, оскілька в позовній заяві не було зазначено, з якого часу сторони припинили підтримувати шлюбні відносини, мати спільний бюджет, вести спільне господарство, почали проживати окремо; не засвідчено належним чином додані до позовної заяви копії письмових доказів, оригінали яких наявні у позивача; не зазначено якими доказами підтверджуються обставини протиправної поведінки відповідача щодо позивача, наявності заподіяної їй моральної шкоди такою протиправною поведінкою, критерії, з яких вона виходила, оцінюючи завдану їй моральну шкоду.

Позивач ОСОБА_1 отримала копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, проте недоліки позовної заяви нею усунуто не було.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 02 липня 2025 року відкрито провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

02 липня 2025 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання.

18 липня 2025 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою.

24 липня 2025 року повторно копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання.

12 серпня 2025 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

На підставі частини другої статті 191 та частини восьмої статті 178 ЦПК України, з підстав ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Суд встановив такі факти.

Сторони перебувають у шлюбі з 25 липня 2017 року. Від шлюбу дітей не мають.

Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 10 липня 2018 року (повторно) Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, (а.с. 5).

Встановлено, що між сторонами як подружжям не існує сімейних стосунків. Вони не змогли створити в сім`ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, почуття поваги та любові між подружжям втрачено.

Шлюбні відносини сторін не склалися у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, а також з підстав відсутності взаєморозуміння.

На даний час сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані, проживають окремо, не мають взаємних прав та обов`язків, не мають наміру на примирення.

Шлюб сторін фактично припинив існування, сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

За правилами частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

На підставі частини четвертої статті 56 Сімейного кодексу України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин сторін є справжніми, розлад в сім`ї сторін не носить тимчасового характеру, сім`я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України соба, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В позовній заяві позивач вимагає, щоб після розірвання шлюбу відповідач, який змінив своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 », після розірвання шлюбу змінив своє прізвище на дошлюбне « ОСОБА_6 ».

Зміна прізвища після розірвання шлюбу в Україні є особистим правом кожного з подружжя. Законодавство не встановлює обов`язку повертатися до дошлюбного прізвища або зберігати прізвище, набуте у шлюбі. Це рішення не потребує згоди іншого з подружжя та не залежить від причин або способу розірвання шлюбу.

Матеріали справи не містять доказів, на підставі яких суд може оцінити позицію відповідача щодо зміни його прізвища на дошлюбне.

За таких обставин суд вважає, що вимога позивача щодо зобов`язання відповідача змінити прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне є такою, що не пілягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду

Встановлені обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд зазначає, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними.

Суд встановив що, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.

При подачі позову позивач сплатила 1211,20 грн судового збору.

Вказані витрати підтверджені документально та, згідно з правилами статті 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 , зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 25 липня 2017 року за актовим записом № 2013.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 27 січня 2026 року.

Суддя Л.О. Капшук