Справа № 676/7751/24
Номер провадження 2/676/201/26
УХВАЛА

14 січня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю представника позивача адвоката Васильєвої Т.В.

представника відповідача адвоката Булаєнко О.К.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Кам`янець - Подільська міська рада про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю ,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, вказавши третьою особою Кам`янець - Подільську міську раду.

28.11.2025 р. на адресу суду надійшло клопотання відповідачки про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання відповідач вказала, що позивач безпідставно звернулась до суду з позовом, маніпулюючи її порушене право. Вважає, що провадження у справі відкрито без додержання вимог ст. 175 ЦПК України та з порушенням п.4,8 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Зазначила, що в провадженні суду перебуває справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, справа № 676/5433/20, №676/1330/20, винесена ухвала суду в провадженні №2/676/211/24 про визначення порядку користування земельною ділянкою. Вважає, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому провадження у справі підлягає закриттю. Просить суд закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України. В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Булаєнко О.К. клопотання підтримав повністю.

28.11.2025 р. на адресу суду надійшло клопотання відповідачки про залишення позову без розгляду. Вважає, що позивач безпідставно звернулась до суду з позовом , маніпулюючи про її порушене право, а саме , що Сердечна Н.П. використала при будівництві свого сараю літера «Р» розміром 4,60на 2,85 тильну сторону стіни її гаража «И» який знаходиться на північному заході вказаної земельної ділянки, що є предметом спору. Вважає, що позивач маніпулює обставинами справи. Вважає, що провадження у справі відкрито без додержання вимог ст. 175 ЦПК України та з порушенням п.4,8 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Зазначила, що в провадженні суду перебуває справа зі спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав, справа № 676/5433/20, №676/1330/20, винесена ухвала суду в провадженні №2/676/211/24 про визначення порядку користування земельною ділянкою. Вважає, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, позов необґрунтований та не вмотивований. Просить суд залишити без розгляду позовну заяву на підставі п.4,8 ч.1 ст. 257 ЦПК України. В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Булаєнко О.К. клопотання підтримав повністю.

Представник позивачки адвокат Васильєва Т.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотань відповідачки, вважає їх безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Згідно ст. 255 ЦПК України. суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідач у клопотанні від 28.11.2025 року про закриття провадження, посилається на п.2 ч.1 статті 255 ЦПК України, а саме про відсутність предмету спору.

Судом ухвалами від 12.08.2025 р. та 08.10.2025 року вирішувалось питання відносно клопотання відповідачки та її представника про закриття провадження по справі з аналогічних обставин, та було відмовлено у задоволенні клопотань. Крім цього як встановлено судом між сторонами існує спір про право на що вказав в судовому засіданні представник позивача.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: 1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; 2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; 3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи; 4) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду; 6) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 7) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява; 8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк; 9) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору; 10) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду; 11) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; 12) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідач у клопотанні від 28.11.2025 року про залишення позову без розгляду, посилається на п.4,8 ч.1 статті, а саме про 4) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;

Зазначені в клопотанні підстави є безпідставними оскільки між сторонами дійсно існує судовий спір який вирішується в справі № 676/1330/20 однак предметом якої є встановлення порядку користування земельною ділянкою, крім цього є безпідставними посилання на п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України оскільки не відповідають фактичним обставинам.

Відповідно до ч1 ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо.

Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009 року) про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції, мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ.

Відповідно до ст. 143,144 ЦПК України, визначено підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу та види заходів процесуального примусу.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій. Постанова ВС від 12 жовтня 2022 року у справі № 345/2935/21 (провадження № 61-2472св22).

Встановлення обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Оцінивши та перевіривши доводи представника відповідачки з приводу поданих до суду клопотань про залишення позову без розгляду та закриття провадження, судом не встановлено обставин, для закриття провадження та залишення позову без розгляду, враховуючи також, що судом було вирішено питання з аналогічних клопотань ухвалами суду від 12.08.2025 р. та від 08.10.2025 року.

Представником відповідача в обґрунтування клопотання не зазначено підстави передбачені ч.1 ст. 257 ЦПК України, та підстави за ст. 255 ЦПК України .

Враховуючи вище викладене, суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаних клопотань та попередити про необхідність утриматись від протиправних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

Керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 64, 197-198, 255, 257 ЦПК України,

постановив:

в задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про закриття провадження від 28.11.2025 року відмовити.

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду від 28.11.2025 року відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19.01.2026 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.