Справа № 592/2394/25
Номер провадження 22-ц/816/1503/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Петен Я.Л.,

суддів: Сидоренко А.П., Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання: Назарової О.М.,

у присутності:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сумської міської ради Кравченко Дар`ї Василівни,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сумської міської ради

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2025 року, ухвалене у складі судді Бичкова І.Г. у м. Суми

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Комишан Марина Володимирівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника, адвоката Богданович М.Ю., звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом, який мотивувала тим, що у квітні 2023 року помер її дід, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

При зверненні із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Комишан М.В., їй постановою від 29 січня 2025 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_3 на час смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, заповіт за життя ним не складався. Вказувала, що вона пропустила строк на звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у зв`язку із необізнаністю про смерть діда. Про його смерть дізналася у грудні 2024 року від своєї матері, ОСОБА_2 . У квітні 2023 року позивач дізналась про свою вагітність, а в серпні 2023 року одружилась. ОСОБА_2 не повідомляла її про смерть діда, враховуючи її вагітність та догляд за дитиною, але цим позбавила її можливості вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на вищевказані обставини, просила суд визначити їй додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті діда, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 78 років.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк три місяці з дати набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті діда позивача, ОСОБА_3 , що помер у квітні 2023 у віці 78 років.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини припало на період активних бойових дій у м. Суми внаслідок збройної агресії російської федерації. Також суд першої інстанції врахував вагітність позивача у цей строк, відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, незначний пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Беручи до уваги загальні засади справедливості, добросовісності та розумності, вважав, що наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Сумська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановою нотаріуса від 29 січня 2025 року відмовлено у вчинені нотаріальної дії з підстав не надання документів, які б підтверджували факт спільного проживання позивача з померлим ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, відсутності факту прийняття спадщини. Вказує, що судом не надано оцінку доказу, що ОСОБА_3 похований на підставі листа слідчого як безрідний за кошти місцевого бюджету Сумської міської ради, від поховання якого відмовилися рідні.

Зазначає, що суд першої інстанції посилається на таку причину пропуску строку для прийняття спадщини як вагітність позивача та зайнятість її у зв`язку з цим малолітньою дитиною. Водночас у позовній заяві зазначено, що ця причина є підставою неповідомлення позивача про смерть діда (спадкодавця). Суд, при ухваленні судового рішення належним чином докази не дослідив. При цьому, викривляючи їх, послався на інші причини пропуску строку для прийняття спадщини, ніж ті, що були заявлені у позовній заяві, порушивши принцип диспозитивності.

Вважає, що враховуючи сталу практику Верховного Суду з цього приводу, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини необізнаність позивача про смерть діда (спадкодавця) ОСОБА_3 . Щодо материнства позивача, як поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини, то, на думку відповідача, у неї була допомога матері, а тому не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції у судовому рішенні зазначив, що «за загальними медичними показаннями позивач мала протипоказання до рухів, ходьби, бігу, потребувала спокою, значних обмежень у психоемоційних навантаженнях та рухливості, оскільки початок вагітності припав на квітень 2023 року». Однак під час судового розгляду ні позивачем, ні її представником, ні третьою особою не надано жодних пояснень та доказів на підтвердження цього. Крім того позивачем не надано суду свідоцтво про народження дитини, тому неможливо стверджувати на який термін припадав початок вагітності.

Вважає помилковими висновки суду про проведення на той період активних бойових дій у м. Суми внаслідок збройної агресії рф, у зв`язку з чим позивач була позбавлена можливості звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки чинним законодавством передбачено спосіб направлення такої заяви за допомогою засобів поштового зв`язку.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Сумської міської ради, ОСОБА_4 , доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Комишан М.В. у судове засідання не прибула, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 160, 163), своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які не з`явилися у судове засідання.

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та онукою ОСОБА_3 , 1945 року народження (а.с. 7, 9-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що 11 травня 2023 року складено відповідний актовий запис № 1404 (а.с.13, 44 на звороті).

ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Згідно з інформацією Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» від 18 грудня 2024 року, ОСОБА_3 похований 12 травня 2023 року на підставі листа слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області як безрідний, від поховання якого відмовилися рідні, за кошти місцевого бюджету Сумської міської ради (а.с. 41-47).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до Сумської міської ради, за участі третьої особи, приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Малій Л.В., залишено без задоволення (а.с. 37-40).

Згідно витягів зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) від 29 січня 2025 року, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, заповіт відсутній (а.с. 15-16).

Постановою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Комишан М.В. від 29 січня 2025 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме подачі заяви про прийняття спадщини після померлого та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , після померлого у квітні 2023 року ОСОБА_3 , оскільки не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Постанову, з посиланням на норми законодавства, мотивовано тим, що спадкоємцем не надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання разом з померлим на час відкриття спадщини, а також відсутній факт прийняття спадщини (а.с.14).

Суд першої інстанції вважав, що така причина пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність про смерть діда, є поважною. Суд зазначив, що закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини припало на період активних бойових дій у м. Суми внаслідок збройної агресії російської федерації, а також те, що ОСОБА_1 протягом цього строку була вагітна. Також суд врахував відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, незначний пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим вважав, що наявні підстави для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтями 1261-1265 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом та визначено черговість спадкування.

Частиною 1 ст. 1265 ЦК України встановлено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 10 липня 2024 року у справі № 522/13476/23.

ОСОБА_1 , в обґрунтування поважності причин пропуску визначеного законом строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3 , посилалася на те, що вона не була обізнана про його смерть. ОСОБА_2 (мати) не повідомила її про смерть ОСОБА_3 (діда), враховуючи її вагітність та в подальшому догляд за дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, що перешкоджали ОСОБА_1 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини.

Саме по собі незнання позивачем про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

В матеріалах справи відсутні будь які відомості щодо вагітності позивача саме у період з квітня 2023 року і протягом шести місяців надалі, як і відсутнє свідоцтво про народження нею дитини, що б надало змогу суду встановити обставини, на які посилається позивач. Крім того, самі по собі вагітність та пологи не є перешкодами для звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини.

Матеріали справи не містять доказів наявності медичних протипоказань ОСОБА_1 до рухів чи ходьби. Як і відсутні будь які відомості щодо необхідності перебування позивача у спокої та щодо наявності значних обмежень у психоемоційних навантаженнях та рухливості протягом періоду її вагітності та/або після народження дитини.

Таким чином висновки суду першої інстанції, що вагітність позивача на той період була об`єктивною обставиною, яка істотно перешкодила їй здійснити передбачені законом дії з прийняття спадщини після смерті діда, не підтверджуються матеріалами справи.

Також суд першої інстанції вважав об`єктивною загальновідомою обставиною, яка перешкодила позивачу подати заяву нотаріусу, запроваджений воєнний стан та обстріли м. Суми.

Колегія суддів зауважує, що сам по собі запроваджений в Україні правовий режим воєнного стану, а також обстріли м. Суми у період 2023 року не можуть вважатися автоматично обставинами, які об`єктивно перешкодили позивачу звернутись до нотаріуса у передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Висновок суду першої інстанції, що закінчення строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини припало на період активних бойових дій у м. Суми є помилковим.

Постановою КМУ № 1364 від 06 грудня 2022 року «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затверджується Міністерством розвитку громад та територій України за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Перелік оновлюється у разі потреби, але не рідше ніж двічі на місяць.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Відповідно до вказаного Переліку, активні бойові дії велися на території Сумської міської територіальної громади з 24.02.2022 по 03.04.2022. Місто Суми Сумської міської територіальної громади є територією можливих бойових дій з 06.03.2024 по теперішній час (підпункт 2.8 пункту 2 та підпункт 1.7 пункту 1 розділу І).

Тобто протягом 2023 року на території м. Суми активні бойові дії не велися.

Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості направити заяву нотаріусу за допомогою засобів поштового зв`язку.

Таким чином протягом шести місяців з квітня 2023 року у позивача не було непереборних, об`єктивних істотних труднощів, які б перешкодили їй подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Пропуск позивачем визначеного законом строку є значним (1 рік 3 місяці).

Відсутність інших спадкоємців за законом та заповітом не є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність оцінки судом першої інстанції, у сукупності з іншими доказами, наявних в матеріалах справи відомостей щодо поховання ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» від 18 грудня 2024 року, ОСОБА_3 похований 12 травня 2023 року на підставі листа слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області як безрідний, від поховання якого відмовилися рідні, за кошти місцевого бюджету Сумської міської ради.

Тобто рідні померлого ОСОБА_3 його життям у достатній мірі не цікавились.

Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не в повній мірі з`ясував обставини справи, які визнав встановленими, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачем, відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, не надано суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням вищезазначеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За розгляд справи у суді першої інстанції судові витрати залишаються за позивачем у зв`язку з відмовою у позові.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумської міської ради понесені судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1816 грн 80 коп.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Сумської міської ради задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Комишан Марина Володимирівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумської міської ради судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1816 грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 23 лютого 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач): Я.Л. Петен

Судді : А.П. Сидоренко

Д.В. Сізов