ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 753/10853/23

провадження № 61-6277св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобчук Олег Миколайович, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року у складі судді Гусак О. С. та постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року у складі колегії суддів: Гуля В. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С., у справі за скаргою ОСОБА_1 , на бездіяльність головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака Олександра Івановича, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака О. І., заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що постановою головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака О. І.

від 09 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження № 70284436 з примусового виконання судового наказу № 753/10729/21, виданого 15 червня 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на малолітніх дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 травня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

29 грудня 2022 року представник заявника - адвокат Якобчук О. М. подав державному виконавцю заяву про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 70284436 на підставі пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач є громадянкою російської федерації.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року у справі № 753/2941/23 скаргу адвоката Якобчука О. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено. Зобов`язано головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака О. І. розглянути заяву від 29 грудня 2022 року представника заявника - адвоката Якобчука О. М., про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 70284436 та повідомити заявника про результат розгляду.

17 червня 2023 року ОСОБА_1 було отримано лист від головного державного виконавця, в якому зазначено про відмову у задоволенні його заяви про зупинення вчинення виконавчих дій.

Заявник вважав, що головним державним виконавцем безпідставно не було зупинено вчинення виконавчих дій. Відповідь головним державним виконавцем на виконання зазначеного судового рішення заявнику надана листом, а не постановою, яким відмовлено у зупиненні виконавчих дій, тому головним державним виконавцем допущено порушення вимог закону.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд:

- визнати бездіяльність головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака О. І., яка полягає у невчиненні дій шляхом винесення процесуального документа про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні від 09 листопада 2022 року

№ 70284436 протиправною;

- зобов`язати головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака О. І. зупинити вчинення виконавчих дій з виконання судового наказу № 753/10729/21, виданого 15 червня 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва, шляхом винесення постанови про зупинення виконавчого провадженні № 70284436.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року

у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що державний виконавець дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, оскільки стягувач - ОСОБА_2 має місце реєстрації та проживає на території України, що підтверджується належними доказами. Отже, 09 червня 2023 року державний виконавець розглянув відповідну заяву ОСОБА_1 та дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для її задоволення, тому у державного виконавця не було підстав для зупинення виконавчого провадження і винесення щодо цього відповідної постанови.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_2 станом на час вирішення заяви ОСОБА_1 проживала на законних підставах на території України,

у державного виконавця відповідно до пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження.

При цьому апеляційний суд зазначив про те, що державний виконавець дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження, унаслідок чого підстави для винесення ним постанови були відсутні, тому що у законі відсутні повноваження державного виконавця на винесення постанови про відмову у задоволенні заяви, зокрема, про зупинення виконавчого провадження.

Посилання заявника на те, що ОСОБА_2 разом з малолітніми дітьми не проживає в Україні, отримує аліменти на підставі рішенням суду російської федерації, не підтверджуються належними доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобчук О. М., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року, просить скасувати оскаржувані судові рішення й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2024 рокувідкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобчук О. М., витребувано справу із суду першої інстанції.

У червні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не надала доказів законного перебування на території України станом на 15 березня 2022 року, тобто на час набрання чинності пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи: громадяни Російської Федерації. Зазначене обмеження не застосовується до громадян Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах.

Разом з тим відсутні докази проживання ОСОБА_2 на території України, оскільки вона з дітьми тривалий час проживає за кордоном.

Згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 22 серпня

2023 року № 176, складеного комісією відділу соціального захисту та охорони здоров`я населення Бершадської міської ради, який був досліджений судом першої інстанції, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте у зазначеному акті не встановлено з якого саме часу ОСОБА_2 проживає за вказаною адресою, також не встановлено чи наділена комісія відділу соціального захисту та охорони здоров`я населення Бершадської міської ради повноваженнями на встановлення фактичного місця проживання особи.

Позиція інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом установлено, що 15 червня 2021 року Дарницьким районним судом

м. Києва у справі № 753/10729/21 видано судовий наказ про стягнення

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 травня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

28 вересня 2022 року адвокат Харчук В. І., який діяв в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака О. І. відкрито виконавче провадження

№ 70284436 з примусового виконання судового наказу № 753/10729/21 виданого 15 червня 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва.

29 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Якобчук О. М. подав державному виконавцю заяву про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 70284436 на підставі пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач є громадянкою російської федерації.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року у справі № 753/2941/23 скаргу адвоката Якобчука О. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено. Зобов`язано головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпака О. І. розглянути заяву від 29 грудня 2022 року представника заявника - адвоката Якобчука О. М., про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 70284436 та повідомити заявника про результат розгляду.

09 червня 2023 року головний державний виконавець розглянув клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Якобчука О. М. та встановив, що стягувач ОСОБА_2 має місце реєстрації та проживає в Україні, у зв`язку з чим прийняв рішення про залишення без задоволення його клопотання.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої та третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»» від 15 березня 2022 року № 2129-IX (який набрав чинності 26 березня 2022 року) розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2 наступного змісту: «до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є російська федерація або такі особи: громадяни російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є російська федерація, громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до громадян російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах».

При тлумаченні пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» слід враховувати мету, у зв`язку з якою Закон України «Про виконавче провадження» доповнено цим пунктом. Такою метою є забезпечення захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації та забезпечення конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану, що потребує врегулювання деяких питань примусового виконання рішень, зокрема, щодо зупинення вчинення виконавчих дій, стягувачами за якими є російська федерація або особи, пов`язані з державою-агресором

По суті, законодавець передбачив певні особливості, пов`язані із примусовим виконанням рішень, якщо стягувачами у виконавчому провадженні є особи, пов`язані з державою-агресором, з метою акумулювання майна для майбутнього звернення стягнення. Тобто, законодавець не передбачив такої підстави для відмови в позові як пов`язаність особи з державою-агресором.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що увиконавчому провадженні № 70284436 з примусового виконання судового наказу від 15 червня 2021 року № 753/10729/21,

стягувач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 22 серпня 2023 року № 176, складеного комісією відділу соціального захисту та охорони здоров`я населення Бершадської міської ради, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що стягувач ОСОБА_2 станом на час вирішення заяви ОСОБА_1 проживала на законних підставах на території України, унаслідок чого у державного виконавця були відсутні правові підстави для зупинення виконавчих дій

у виконавчому провадженні згідно з пунктом 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що акт обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 22 серпня 2023 року № 176 є неналежним доказом, на увагу не заслуговують, оскільки, по-перше, вказаний акт не спростований ОСОБА_1 іншими доказами, по-друге, такі доводи направлені на його переоцінку, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду

від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися, висновки судів є законними та обґрунтованими, тому колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобчук Олег Миколайович, залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська