справа № 399/29/26
провадження № 2-н/399/6/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

встановила:

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 2 статті 160 ЦПК України передбачено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

За правилами ст.167 ЦПК України, розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.5 ст. 183 ЦПК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися досуду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Слід зазначити, що доказів на підтвердження проживання дитини з матір`ю (заявницею у справі) та перебування дитини на її утриманні, суду не надано (довідка про склад сім`ї та фактичне місце проживання, тощо).

Заявницею до заяви додано лише Витяг з реєстру територіальної громади щодо неї та Довідку про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, останні не підтверджують факту проживання дитини з матір`ю та перебування на її утриманні, а підтверджують лише реєстрацію заявниці та дитини за певною адресою. При цьому, слід зазначити, що місце реєстрації та місце проживання особи може бути, як за однією адресою, так і за різними адресами.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не додано до заяви документів щодо проживання дитини з матір`ю та перебування на її утриманні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 167 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому її копії.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається в порядку визначеному п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області В.В. Шульженко