ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 677/913/20

Провадження № 22-ц/820/713/26

Хмельницький апеляційний суд у складі судді Гринчука Р.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року, суддя Вознюк Р.В., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_5 , Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра», про визнання недійсними державних актів на земельні ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки,

встановив:

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Частинами 2, 3 ст. 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи Красилівським районним судом Хмельницької області повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2025 року. Таким чином, останнім днем подачі апеляційної скарги на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року був день 16 січня 2026 року, в той час, як апеляційна скарга була подана до суду 24 січня 2026 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском встановленого ЦПК України строку. Однак, апелянтом не подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апелянту слід надати можливість звернутися до апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали з заявою про поновлення строку, в якій навести причини пропуску строку апеляційного оскарження або у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є багатодітним батьком, а його дохід у 2025 році склав 17923,52 грн., сума судового збору перевищує 5 % від отриманого доходу, додав копію посвідчення НОМЕР_1 від 12 січня 2022 року та копію з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору №2225-26-00358 станом на 06 січня 2026 року за період з травня 2025 року по листопад 2025 року отримав доходи у сумі 17923,52 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї ж статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (пункт 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Долучена до апеляційної скарги копія відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору №2225-26-00358 станом на 06 січня 2026 року за період з травня 2025 року по листопад 2025 року не підтверджує дійсний, реальний майновий стан апелянта за попередній календарний рік (2025).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 за 2025 рік більше не отримував доходів з інших джерел до клопотання не долучено.

З урахуванням пункту 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» доказами, які підтверджують майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи, можуть бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини, не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки він не надав доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Те, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком, без надання належних доказів про його майновий стан, не є безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення, тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102 грн.

Відповідно до п.п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання позовної заяви), за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви, іншої заяви і скарги (згідно п.п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції).

Оскільки позовна заява містить одинадцять вимог немайнового характеру, з апелянта підлягає до сплати судовий збір в розмірі (840,80 грн.*11*150%)=13873 грн. 20 коп., який необхідно сплатити на такий рахунок: отримувач ГУК у м. Хмельниц. обл./Хмельниц. МТГ/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО) 899998, номер рахунку UA0022775, Код класифікації доходів 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Хмельницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 185 ЦПК (залишення без руху).

Таким чином, подальший рух апеляційної скарги неможливий.

Керуючись ст.ст. 354, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року залишити без руху та надати строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку, в якій навести причини пропуску строку апеляційного оскарження, сплати судового збору в розмірі 13873 грн. 20 коп. та представлення документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за вищевказаними реквізитами або подання інших документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону до Хмельницького апеляційного суду.

У разі невиконання вимог цієї ухвали до вказаного строку у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено або апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Гринчук