Справа №345/7033/25
Провадження № 2/345/401/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом і, після зміни предмета позову, просять визнати за кожною із них право власності на 1/2 частину індивідуального (садибного) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спдкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивують наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Позивачі (дочка і дружина спадкодавця) прийняли спадщин за законом після його смерті. Листом від 11.07.2025 року №786/01-16 нотаріус відмовив позивачам у вдачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_4 прийняв спадину після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку із чим неможливо визначити та підтвердити частку спадкодавця у спільній сумісній власності.

Із спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав йому і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Це підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 01.03.1989 року і довідкою від 10.11.1999 року про право власності на житловий будинок одноосібного селянського двору, яка видається у зв`язку із оформленням спадщини. Набувши права власності на 1/2 частину домоволодіння після смерті батька, ОСОБА_4 фактично став одноосібним власником даного майна. Відтак до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому.

Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачка подала заяву, згідно якої позовні вимоги повністю визнає з урахуванням заяви про зміну предмета позову, не заперечує щодо задоволення позову. Розгляд справи просить провести без її участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.5).

11.05.2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 та у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказане майно (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 01.03.1989 року виконавчим комітетом с.Новиця, на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради №61 від 14.04.1988року, домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки про право власності на житловий будинок одноосібного селянського двору, яка видається у зв`язку із оформленням спадщини, що видана виконавчим комітетом Новицької сільської Ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 10.11.1999 року (а.с.72), згідно із записом в погосподарській книзі виконавчого комітету Новицької сільської ради за №6, станом на 30.06.1990 року, господарство по АДРЕСА_1 відносилось до категорії «колгоспний двір» та в ньому проживали ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, даним особам належало по 1/2 частині вказаного будинковолодіння.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.1999 року, виданого державним нотаріусом Калуської районної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №Д-387 (а.с.73) вбачається, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_4 , як співвласнику, належала 1/2 частина будинковолодіння по АДРЕСА_2 частину він успадкував після смерті ОСОБА_5 . Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачки, проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті (а.с.50). Відповідачка на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана нею до суду заява.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963року), ст.ст. 346, 347, 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 04.03.2026 року.

Суддя