Справа № 953/1509/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р.

Київський районний суд міста Харкова у складі судді Вітюка Р.В. перевірив матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

11.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість:

- за кредитним договором № 273593611 e розмірі 27 265,50 грн, з яких: 7 300,00 грн заборгованість по основному боргу(тіло кредиту); 16 315,50 грн заборгованість по процентам; 0,00 грн заборгованість по комісії; 3 650,00 грн неустойка;

- за кредитним договором № 40621-05/2024 у розмірі 15 840,00 грн, з яких: 4 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 640,00 грн сума заборгованості за процентами; 2 400,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями;

- за договором позики № 79944729 у розмірі 10 344,00 грн, з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 350,00 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 5 994,00 грн сума заборгованості за пенею; 0,00 грн комісія за надання позики;

- за кредитним договором № 9783708 у розмірі 10 070,00 грн, з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3 402,00 грн сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 3 668,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня);

- за кредитним договором № 8465867 у розмірі 9 939,80 грн, з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3 439,80 грн сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 3 500,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 73 459,30 грн.

Суд перевірив матеріали позовної заяви та дійшов висновку, що вона підлягає поверненню позивачу, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під вимогою розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача стосовно предмету спору. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Із наведеного вбачається, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, постановах Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18, від 02.12.2020 у справі № 908/420/20.

Так, позовні вимоги позивача за цією позовною заявою ґрунтуються на окремих договорах.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, підставами виникнення спірних правовідносин сторін у цій справі є п`ять окремих кредитних договорів, кожен із яких, має різний суб`єктний склад (два договори відповідач уклав з ТОВ "Мілоан", інші три з ТОВ "Аванс Кредит", ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"), породжує різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю в умовах договорів, а саме: суми кредиту, розміру процентів за користування кредитними коштами, а також строків їх повернення. Відступлення права вимоги за кредитними договорами відбувались на підставі різних договорів (факторингу, відступлення права вимоги) (по декілька відступлення прав вимоги за кожним з кредитних договорів). Тобто обсяг правовідносин, підстави їх виникнення, відступлення прав вимоги охоплює значний масив правовідносин, які не є однорідними (первісні кредитні договори укладені з різними кредиторами та передбачають різні умови кредитування, відступлення прав вимоги відбувалось за різними договорами тощо).

Отже, правовідносини (зобов`язання) щодо яких позивач звернувся з позовом у цій справі не є однорідними, оскільки виникають з різних підстав (різних кредитних договорів, умови яких є відмінними один від одного).

Указаний висновок суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19.

Так, Об`єднана палата Верховного Суду дійшла висновку, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, такі утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, пред`явивши вимоги про стягнення заборгованості по п`яти різних кредитних договорах, позивач порушив правила об`єднання позовних вимог, визначені статтею 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними та похідними, вимоги заявлені з різних підстав, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різним предметом спору щодо стягнення заборгованості за різними кредитними договорами та договорами позики, вказані вимоги не є однорідними і такими, які нерозривно пов`язані між собою.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим. Під час розгляду справи суд має надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правовій природі кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, переходу права вимоги, а також правомірність заявлених до стягнення сум, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

При цьому суд не встановив наявності підстав для застосування положень статті 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог з огляду на таке.

Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Частиною 6 статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

З метою недопущення порушення принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України), зокрема, права особи самостійно визначати вимоги з урахуванням положень ст. 188 ЦПК України, суд не вбачає підстав для самостійного роз`єднання позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з цією позовною заявою, позивач допустив порушення правила об`єднання позовних вимог, що є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Тобто позивач не обмежений в праві повторного звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості до відповідача з дотриманням положень ст. 188 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі повернення заяви або скарги, сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 2,13, 185, 188, 258 260, 353 - 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роман ВІТЮК