Справа № 372/7176/25
Провадження 2-741/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року м. Обухів
Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Рабчуна Р.О.,
при секретарі Редька Н.Н.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту із нерухомого майна,
В грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просила звільнити з під арешту майно батька своєї дитини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову вказала, що після смерті ОСОБА_2 , в інтересах своєї доньки малолітньої ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса Обухівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме: частки квартири АДРЕСА_1 , транспортного засобу марки Chevrolet, модель Aveo, легковий седан 2008 року випуску та грошових коштів (вкладу) з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк», однак отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку із тим, що на все нерухоме майно спадкодавця накладено арешт. При зверненні до відповідача, позивачці повідомлено, що відомості про накладення арешту відсутні, оскільки виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки, після чого знищуються, запропоновано звернутися до суду. Існування арешту на спадкове майно перешкоджає позивачу належним чином оформити свої спадкові права та розпоряджатися належним йому майном.
Ухвалою суду від 23.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання позивачка не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.
Представник відповідача до суду не прибув, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не направив.
Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.2016 року.
ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом на майно померлого, а саме: частки квартири АДРЕСА_1 , транспортного засобу марки Chevrolet, модель Aveo, легковий седан - 2008 року випуску та грошових коштів (вкладу) з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк».
За заявою позивача, що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , державним нотаріусом Обухівського районної нотаріальної контори Коваленко Л.О. заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_2
30.06.2025 року листом за вих. № 496/02-14 державний нотаріус Обухівського районної нотаріальної контори Коваленко Л.О. повідомила позивача про те, що при підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом частки квартири АДРЕСА_1 , транспортного засобу марки Chevrolet, модель Aveo, легковий седан - 2008 року випуску та грошових коштів (вкладу) з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк», яке належить померлому ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено арешт за суб`єктом, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , на нерухоме майно відповідно до листа 474 від 22.01.2004 Державної виконавчої служби, Обухівського РУЮ тип обтяження: арешт (архівний запис) № 1352785, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 30.06.2025 року № 433444713.
04.07.2025 року Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області повідомив, що відомості про накладання арешту на майно ОСОБА_2 відсутні у зв`язку зі знищенням архівних справ та рекомендував звернутися до суду.
Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для подальшого обтяження майна на даний час немає.
Постановою Верховного суду від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц надано правову позицію, згідно якої наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується його право власності, внаслідок чого останній позбавлений змоги реалізувати свої спадкові права та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти арешт з усього належного ОСОБА_2 нерухомого майна за номером обтяження №1352785, зареєстрованого 05.10.2004 року за №1352785 державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Рабчун