Справа № 405/807/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

з участю секретаря Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тупало Максим Петрович, до ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Тупало М.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 11.02.2026 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешти на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , на торгову марку: «one by one» порядковий номер реєстрації: 353147, дата реєстрації: 25.09.2024, на корпоративні права, що належать ОСОБА_2 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Софтнекст»; товаристві з обмеженою відповідальністю «ВАНБАЙВАН»; товаристві з обмеженою відповідальністю «ТЕХМАШСЕРВІС-ЦЕНТР», шляхом заборони: державним реєстраторам районної в місті державної адміністрації, нотаріусам, іншим державним реєстраторам проводити реєстраційні дії щодо ТОВ, а саме: державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі модельного статуту; державну реєстрацію переходу юридичної особи з модельного статуту на діяльність на підставі власного установчого документа; державну реєстрацію рішення про виділ юридичної особи; державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи; державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації; державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

В обґрунтування заяви про забезпечення зазначає, що 15.11.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено усний договір позики розмірі 493 000 доларів США, на підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 написано власноруч розписку, грошові кошти передавались без зазначення строку їх повернення. Добровільно грошові кошти заявнику не повертають, що змушує звернутися в суд з позовом про повернення позики. Зазначає, що у власності відповідача є нерухоме майно, яким він володіє. В разі задоволення позовних вимог позивача, на зазначене майно може бути звернуто стягнення в порядку виконання судового рішення, при цьому, на його думку, вартість вказаного майна є співмірною з заявленими вимогами. Зазначає, що накладення арешту на майно не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача, не створить обмежень для нього у володінні та користуванні цим майном та не матиме для нього будь-якого негативного впливу. Водночас невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити взагалі неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки відповідач може позбутися зазначеного майна. Враховуючи суть позовних вимог, зважаючи на те, що в позовній заяві буде ставиться питання про стягнення коштів за договором позики в сумі 493 000 доларів США, вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а тому у суду достатньо підстав для задоволення, так як вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити виконання рішення суду і вплинути на права позивача у справі, оскільки відповідач може в будь-який момент відчужити належне йому нерухоме майно. Накладення арешту на майно відповідача не призведе до порушення його прав щодо користування та володіння майном, оскільки лише обмежить можливість розпоряджатися власним майном, а тому не призведе до незворотних наслідків.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачам.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

11.02.2026 представником ОСОБА_1 , адвокатом Тупало М.П., подано в суд заяву про забезпечення позову та позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Станом на 12.02.2026 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тупало М.П., до ОСОБА_2 про стягнення боргу не відкрито.

Згідно з ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться в майбутньому утрудненим чи неможливим.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, інтересам сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретного випадку.

Заявник просить накласти арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , при цьому не зазначаючи, яке саме майно та вартість належного йому майна, яке може суттєво перевищувати ціну позову.

Заявник не позбавлений права подати суду докази, які б дозволили оцінити дійсний майновий стан відповідача та в залежності від цього встановити чи є ризики утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову або, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач, є неспівмірними (наприклад надати докази оцінки майна, які б підтверджували можливість накладення арешту лише на конкретне майно, вартість якого покриває спірну суму).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст.69, ст.76 ЦПК України).

Так, позивач стверджує, що є підстави вважати, що майно, яке належить на праві власності відповідачам може бути відчужено, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте позивачем не надано доказів того, що відповідачами вживаються заходи щодо передачі належного їм майна третім особам.

В заяві жодним чином не мотивовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на торгову марку: «one by one» порядковий номер реєстрації: 353147, дата реєстрації: 25.09.2024, на корпоративні права, що належать ОСОБА_2 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Софтнекст»; товаристві з обмеженою відповідальністю «ВАНБАЙВАН»; товаристві з обмеженою відповідальністю «ТЕХМАШСЕРВІС-ЦЕНТР», шляхом заборони: державним реєстраторам районної в місті державної адміністрації, нотаріусам, іншим державним реєстраторам проводити реєстраційні дії щодо ТОВ, а саме: державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі модельного статуту; державну реєстрацію переходу юридичної особи з модельного статуту на діяльність на підставі власного установчого документа; державну реєстрацію рішення про виділ юридичної особи; державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи; державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації; державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Згідно ч.ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, встановлені ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно витребовувати від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи та докази наявності обставин, з якими закон пов`язує необхідність забезпечення позову у даній справі.

Слід відзначити, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Конкретний захід забезпечення позову повинен відповідати предмету спору.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Проте, заявником не обґрунтовано і не доведено наявності причинного зв`язку між поданням ними позову про стягнення боргу з відповідачів та наслідком у формі потенційної загрози можливого виконання рішення суду у справі щодо стягнення з відповідачів коштів.

Суд, за наявних у матеріалах заяви доказів, не зміг пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та у відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам.

За таких обставин, суд приходить до висновку що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити у зв`язку з її безпідставністю та недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-150, 153, 154, 157, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тупало Максим Петрович, до ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко