Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7887/25 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В.
Категорія 60 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 295/7887/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення невиплачених коштів,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 09 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Стрілецької О.В. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області, відповідач, Управління) на її користь в порядку спадкування за законом недоотриману за життя її дитини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 240/10910/23 у розмірі 47 099,87 грн та судові витрати.

Позов мотивувався тим, що вона є спадкоємицею за законом після смерті доньки ОСОБА_2 . До складу спадщини входять нараховані, але не одержані за життя спадкодавцем кошти в розмірі 47 099,87 грн, присуджені відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 240/10910/23, яке не виконано.

ОСОБА_1 зазначала, що її донька ОСОБА_2 за життя не отримала кошти, право на які в неї виникло на підставі судового рішення, а тому вона, як спадкоємиця за законом після смерті доньки, має право на їх отримання.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 09 жовтня 2025 року позов задоволено. Також стягнуто із відповідача у дохід держави 1211,20 грн судового збору.

Не погодившись із судовим рішенням, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Леончук К.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, є передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 76 ЦПК України.

Зазначає, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в ГУ ПФ України в Житомирській області та отримувала пенсію по інвалідності, обчислену згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з № НОМЕР_1 від 15 серпня 2024 року, пенсією забезпечена по 31 серпня 2024 року.

На виконання рішення Житомирського адміністративного суду від 20 вересня 2023 року №240/10910/23, яким зобов`язано здійснити з 08 березня 2023 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_2 було проведено нарахування підвищення до пенсії з 08 березня 2023 року по 30 листопада 2023 року та нараховано доплату в сумі 47 099,87 грн, яка не виплачена.

Відповідно до статті 52 закону № 1058, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Вказує, що члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині 1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Позивач у встановленому законом порядку з заявою про отримання нарахованої, але неотриманої пенсії в сумі 47 099,87 грн до Головного управління не звертався, що унеможливило прийняття ГУ ПФ України в Житомирській області будь-якого рішення з зазначеного питання.

Зазначає, що місцевим судом належної правової оцінки цьому не надано, що призвело до помилкового висновку суду про дотримання позивачем позасудового порядку звернення до органу пенсійного фонду із заявою про отримання пенсійних виплат, визначеною Порядком №22-1 від 25.11.2005.

Представник відповідача вказує, що позивач з власної ініціативи не скористався правом звернення на отримання виплати, чим не дотримався встановленого порядку здійснення виплат спадкоємцям, зазначеного в Законі № 1058 та Порядку 22-1.

Вважає, що право позивача на отримання будь-яких пенсійних виплат, що належать йому на праві спадкування, Головним управлінням не порушувалось, відтак звернення позивача до суду з даним позовом є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги є обгрунтованими і підтверджені належними доказами.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, мотивуючи таким.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду, ухваленого у справі №240/10910/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 08 березня 2023 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року (а.с. 8-9).

В матеріалах справи відсутні відомості про виконання судового рішення.

Як убачається зі змісту копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

Із матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується змістом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 серпня 2024 року (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Киїів) 07 червня 2024 року(а.с. 38).

Згідно копії листа від 08 травня 2025 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 на її звернення від 03 квітня 2025 року, що на підставі рішення суду проведений перерахунок пенсії, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі №240/10910/23, сума заборгованості становить 47 099,87 грн (а.с. 10).

Як убачається зі змісту відповіді №348/01-16 від 04.07.2025, яка надійшла з Першої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 31-32).

Відповідно до інформації Відділу державної реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області №847/9 від 18 березня 2025 року ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 разом з нею були зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 37).

Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті в пенсійній справі 57 ОСОБА_2 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду 20 вересня 2023 року по справі № 240/10910/23 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») за період з 08 березня 2023 року по 30 листопада 2023 року, який здійснений ГУ ПФУ у Житомирській області та долучений відповідачем до відзиву, сума доплати становить 47 099,87 грн (а.с. 29).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним отримані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Матеріалами справи встановлено та досліджено судом, що ОСОБА_1 є матір`ю померлої ОСОБА_2 . Крім того, позивачка належить до першої черги спадкоємців за законом, на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, інших осіб, які належать до першої черги спадкування судом не встановлено.

Судом встановлено, що позивачка проживала з донькою на момент її смерті, а тому на підставі положень статті 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину і є єдиною спадкоємницею після смерті її доньки ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1277 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин 2, 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз досліджених судом доказів та встановлених обставин дає можливість зробити висновок про те, що позивачка як спадкоємиця за законом першої черги, має право на присуджені її доньки ОСОБА_2 судом, але не отримані нею за життя кошти.

Такі ж висновки були зроблені Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 743/1216/17.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21 зазначено, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Зазначені висновки також містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц.

Доводи апеляційної скарги, що позивачкою не дотриманий позасудовий порядок звернення до органу пенсійного фонду із заявою про отримання пенсійних виплат, який визначений в Порядку № 22-1 від 25.11.2005, є неприйнятними враховуючи наступне.

Позивачка, як мати померлої її доньки ОСОБА_2 має право на отримання пенсійних виплат після її смерті і як член її родини, і як спадкоємиця за законом першої черги.

Оскільки ОСОБА_2 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що позивачка як спадкоємиця за законом першої черги після смерті своєї доньки набула право на отримання недоотриманої пенсії.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 14 лютого 2022 року в справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

«- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Вказані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом….»

Таким чином, встановивши, що позивачка як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто підвищення до пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивача як спадкоємицю на отримання всього належного їй спадкового майна, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Судом повно з`ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх об`єктивний склад, права та обов`язки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги містять суб`єктивне тлумачення апелянтом як обставин справи, так і норм діючого законодавства, направлене на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом при ухваленні рішення були належним чином оцінені подані сторонами докази, повно встановлені фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

За приписами частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду міста Житомира від 09 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді