Справа № 192/788/25
Провадження № 2/192/289/26
Ухвала

02 березня 2026 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чепіги Є.Ю.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2010 року народження, в розмірі 25% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з квітня 2025 року і до повноліття дитини.

16 жовтня 2025 року відповідач подав заяву про визнання позову. У цій заяві відповідач вказав, що у зв`язку з тим, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, позовні вимоги він визнає в повному обсязі.

21 грудня 2025 року відповідач подав до суду клопотання (зареєстроване судом 22 грудня 2025 року), у якому просив зупинити провадження у справі до закінчення військового стану та його демобілізації. У заяві посилається на те, що відповідно до мобілізаційного розпорядження, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 його 25.09.2026 було призвано на військову службу до Збройних сил України під час мобілізації та на даний момент проходить військову службу під час воєнного стану. В зв`язку з тим, що він не визнає суті спору, оскільки на даний момент їхня спільна дитина, якій виповнилося 14 за її рішення по черзі в рівних долях проживає з кожним з батьків.

09 лютого 2026 року судом зареєстровано заяву відповідача, датовану 08 лютого 2026 року, подану до суду, у якій відповідач просить залишити без розгляду подане ним клопотання від 22 грудня 2025 року про зупинення та повідомляє, що позов про стягнення аліментів у розмірі від всіх видів доходу на користь його доньки ОСОБА_3 визнає повністю. Також відповідач просив провести розгляд справи без його участі.

25 лютого 2026 року до суду від відповідача надійшла заява, у якій позивач просить залишити без розгляду подане ним 08 лютого 2026 року клопотання про визнання позову та розгляд справи без його участі, так як вказане клопотання подане передчасно, позовні вимоги ним не визнаються та він бажає, щоб розгляд справи відбувався за його участю.

25 лютого 2026 року від відповідача до суду знову надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому посилається на те, що 21.12.2025 ним було подано клопотання про зупинення провадження у справі, однак при складанні клопотання було допущено технічну помилку в тексті, а саме в тексті «відповідно до мобілізаційного розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 мене 25.09.2026 року було призвано на військову службу під час мобілізації», в даному тексті допущено технічну помилку. Відповідно до мобілізаційного розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 його 25.09.2025 року було призвано на військову службу під час мобілізації та він на даний момент проходить військову службу під час дії воєнного часу. В зв`язку з тим, що він як відповідач не визнає суті спору, оскільки їхній спільній з позивачкою дитині виповнилося вже 15 років та вона відповідно до чинного законодавства вже має право сама обирати з ким з батьків вона буде проживати (дитина не проти проживати порівну з кожним з батьків та перебувати у кожного з батьків на вихованні та утриманні в рівних частках), в зв?язку з забезпеченням його прав як відповідача та військовослужбовця до рівного доступу громадян до судочинства, відповідно до вимог ст. 251 ЦПК (котра є імперативною нормою законодавства), просить зупинити провадження у справі до закінчення дії воєнного стану та мобілізації.

У судове засідання відповідач не прибув, відповідач є користувачем електронного суду та повідомлення про слухання справи підтверджується Довідкою про отримання документів в електронному суді (ЕС).

Позивачка у судовому засіданні проти зупинення провадження заперечувала, посилалась на те, що відповідач кожного дня знаходиться у селищі Солоному, працює у селищі Солоному, бачиться з дитиною, відповідач знав, що відбудеться засідання, дитина повинна отримувати кошти, а відповідач повинен сплачувати аліменти.

Заслухавши позивачку, вирішуючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.01.2026 № 63, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25 вересня 2025 року.

Згідно з абз. 1 п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Зі змісту п. 8 Положення вбачається, що до завдань, які покладаються на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, не входить виконання бойових завдань.

Суд звертає увагу, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд також зазначає, за приписами за приписами ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд звертає увагу, що:

16 жовтня 2025 року відповідач подав до суду заяву про визнання позову;

21 грудня 2025 року відповідач подав клопотання (зареєстроване 22 грудня 2025 року) про зупинення провадження у справі;

09 лютого 2026 року судом зареєстровано заяву відповідача, датовану 08 лютого 2026 року, про залишення без розгляду поданого ним клопотання від 22 грудня 2025 року про зупинення та у якій він вказав, що визнає позов повністю;

25 лютого 2026 року від відповідача надійшла заява про залишення без розгляду поданого ним 08 лютого 2026 року клопотання про визнання позову;

25 лютого 2026 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

28 лютого 2026 року відповідач подав до суду клопотання, у якому посилався на те, що до Солонянського районного суду Дніпропетровської області 08.02.2026 ним було подано заяву у справі 192/788/2025 про визнання позову та розгляд справи без його участі та він просить прошу залишити вказану заяву без розгляду як таку як подану передчасно та необдумано.

Суд також звертає увагу, що такі дії відповідача є непослідовними та містять ознаки про зловживання процесуальними правами.

Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 вказав на те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

За таких обставин суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 260 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошенняі оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 02 березня 2026 року.

Суддя Н.В. Ковальчук