Провадження № 2-ві/161/2/26
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьк цивільну справу № 161/11468/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Віри Федорівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Луцької міської ради про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійним, в частині щодо заяви ОСОБА_2 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюка А.В.,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області (головуючий суддя Олексюк А.В.) перебуває цивільна справа № 161/11468/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Віри Федорівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Луцької міської ради про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійним.

04 лютого 2026 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_2 до суду подано письмову заяву про відвід судді Олексюка А.В.

Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_2 про відвід судді Олексюка А.В. визнано необґрунтованим та передано для вирішення судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та письмові матеріали, які додані до заяви в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Олексюка А.В. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід..

Судом при розгляді заяви встановлено, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області (головуючий суддя Олексюк А.В.) перебуває цивільна справа № 161/11468/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Віри Федорівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Луцької міської ради про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійним.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому суд звертає увагу учасників справи та вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників адміністративного процесу.

Також суд звертає увагу представника заявника на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд звертає особливу увагу, що підставами для відводу судді Олексюка А.В. ОСОБА_2 зазначає обставини, згідно яких суддею Олексюком А.В. було винесено рішення в межах інших цивільних справ, а саме № 0308/12227/2012 та № 161/4659/24, з якими ОСОБА_2 не погоджується та вважає незаконними. Також ОСОБА_2 зазначає про допущення суддею Олексюком А.В. непристойної поведінки. Інших підстав для відводу саме судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_3 в заяві ОСОБА_2 не зазначено.

Таким чином, суд констатує, що заява ОСОБА_2 про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюка А.В., в порушення ч. 4 ст. 36 ЦПК України, зводиться до незгоди з ухваленими ним як суддею рішеннями за наслідками розгляду інших цивільних справ.

Щодо нібито допущення суддею ОСОБА_3 непристойної поведінки, суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів на підтвердження вищевикладеної обставини, та взагалі не зазначено в чому така поведінка полягала та/або мала вираз. Внаслідок чого, такі твердження ОСОБА_2 носять характер голослівних тверджень та за жодних обставин не можуть бути розцінені судом як підстава для відводу судді.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 39, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її заяви про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюка А.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко