Провадження № 6/466/27/26
У Х В А Л А

02 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Торська І.В., перевіривши матеріали заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и л а :

26.01.2026 на адресу Шевченківського районного суду м. Львова на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2025 року надійшли матеріали заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та заміну стягувача у виконавчому листі для розгляду за підсудністю.

Ухвала мотивована тим, що зі змісту поданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження вбачається, що адреса місцезнаходження боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . Виконавчий лист було видано Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, тому з урахуванням вимог статті 446 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції статті від 05 серпня 2021 року), процесуальні питання, пов`язані з його виконанням мають вирішуватись судом за місцем виконання відповідного рішення.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини 4 статті 15 ЦПК України (станом на момент виникнення спірних правовідносин) - суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Діючою частиною 2 статті 23 ЦПК України зазначено, що справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Частиною 1 статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему. На виконавчий лист, викладений в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно частин першої та п`ятої статті 12 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Пунктом 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно статті 433 ЦПК України - у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно поданої заяви слідує, що 23.10.2013 Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою задоволено ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду. Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 21.06.2013 у справі №189/13 і такий був пред`явлений до примусового виконання.

29 грудня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дзень Віталієм Михайловичем прийнято рішення про завершення виконавчого провадження за ВП №50796659 з підстав визначених п.2 частини першої статті 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

27.07.2025 правонаступник ПАТ "Укрсоцбанк" - АТ "Сенс Банк" звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд:

- поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого 15.11.2013 Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/25455/2013-ц;

- замінити сторону стягувача у виконавчому листі від 15.11.2013.

Статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно змісту заяви від 29.12.2017, виконавцем ШВДВС м. Львова ГТУЮ у Л/о прийнято рішення про завершення виконавчого провадження за ВП №50796659.

Відповідно до позиції Великої Палати ВС у справі 2-7763/10 від 08.02.2022:

Стаття 11 Закону про виконавче провадження регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем (частина перша статті 11 Закону про виконавче провадження). Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону про виконавче провадження).

Велика палата звертає увагу, що якщо строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального првонаступництва.

Аналіз наведених правових положень у сукупності з обставинами цієї заяви дають підстави для висновку, що матеріали заяви підлягають направленню за підсудністю, оскільки першочергове питання щодо поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого 15.11.2013 Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/25455/13-ц, має вирішувати суд, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд акцентує увагу на тому, що дана ухвала не є відступом від дотримання принципу недопустимості спорів про підсудність, а є ухвалою, яка визначає встановлений законом суд, гарантування розгляду справи яким, є основою практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») щодо належної юрисдикції судових органів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

З врахуванням наведеного, матеріали заяви слід передати на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.

Керуючись ч. 1 ст. 27, ст.ст. 28, 31, ч. 9 ст. 187, ст.ст. 258-261, 433 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

матеріали заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовано особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та заміну сторони виконавчого провадження, скерувати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя: І. В. Торська