БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1475/26 провадження № 2-з/361/10/26
У Х В А Л А

«16» лютого 2026 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову у справі

№ 361/1475/26,

в с т а н о в и в:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просить забезпечити його позов шляхом визначення часу спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 , щомісячно з 09 год. 00 хв. кожного вівторка, четверга та неділі до

22 год. 00 хв. з можливістю ночівлі дитини за вказаною адресою без присутності матері, зобов`язавши матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місце проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з визначеним судом часом спілкування, у разі відсутності ночівлі дитини у визначені судоми дні, батько дитини зобов`язаний до 22 год. 00 хв. повертати дитину матері за адресою її проживання, у разі відвідування дитиною закладів дошкільної освіти батько у визначені судом дні забирає дитину у вечірній час або відвозить її до закладу вранці з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2025 року, постановленим у справі № 361/11197/25, розірвано шлюб між

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 05 листопада 2022 року Броварським відділом реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 923. Після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає з матір`ю, при цьому остання чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні батьком своєї дитини, надає неправдиву інформацію щодо стану її здоров`я, а також переховує доньку. Така поведінка матері негативно відображається на розвитку дитини та її емоційному стані. Через відсутність спілкування дитина в силу свого малолітнього віку починає забувати батька та не виявляє попередньої приязності. З підстав чинення перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області із заявою про систематичні порушення прав дитини внаслідок зловживання батьківськими правами матері через перешкоджання батьку бачитися з дитиною. Заявник планує звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення графіку спілкування. Необхідність застосування заходів забезпечення позову мотивована тривалістю судового процесу щодо вирішення сімейних правовідносин, забезпечення прав заявника як батька та забезпечення інтересів дитини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 759/1382/19 (провадження № 61-11331св20).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення суду. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі

№ 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20), від 29 вересня 2021 року в справі №490/1087/21 (провадження №61-12931св21).

З матеріалів справи вбачається, що заявник є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої ст. 150 ЦПК України); а також встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3 частини першої ст.150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Встановлено, що заявник планує звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення графіку спілкування.

Мета забезпечення позову у справах, які стосуються прав та інтересів дітей, відрізняється від мети забезпечення позову в інших категоріях спорів. ЦПК України запровадив цей інститут для того, щоб забезпечити виконання рішення суду. Натомість у справах щодо дітей забезпечення позову, як правило, покликане запобігти відчуженню одного з батьків та зберегти його контакт із дитиною. Адже відчуження одного з батьків є формою психологічного насилля над дитиною.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися відносини, які позбавляють можливості позивача безперешкодно спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, що сторони не змогли дійти згоди щодо укладання угоди між батьками щодо здійснення батьківських прав, зокрема з приводу положень про участь батька у спілкування та вихованні дитини.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що зустрічі батька з дитиною будуть сприяти відновленню довірливих відносин та емоційного контакту між ними, відповідатимуть інтересам як батька так і дитини та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про усунення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з донькою.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням права батька на особисте спілкування з дитиною, відсутність випадків, що обмежують право на таке спілкування, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і саме під час вирішення даного спору підлягають доведенню твердження позивача про здійснення відповідачкою перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, що не може бути вирішено під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_3 забезпечити спілкування малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , щотижня кожного вівторка та четверга з 16 години до 18 години, кожної першої та третьої суботи, другої та четвертої неділі місця з 11 години до 13 години. Враховуючи малолітній вік дитини (дитина віком до 3-х років), спілкування слід здійснювати у присутності матері.

Щодо забезпечення позову у заявлений спосіб, то суд зазначає, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та не є вирішенням спору по суті, при цьому цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи. У даному випадку вказані заходи застосовуються для забезпечення спілкування дитини з батьком. Зазначений судом спосіб є достатнім для забезпечення заявленої мети.

Вимоги цивільного процесуального законодавства містять заборону щодо вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Відтак, забезпечивши позов заявленим способом, суд фактично вирішить питання щодо задоволення позовних вимог до ухвалення рішення суду по суті, що суперечить положенням частини десятої.

Враховуючи викладене, суд з`ясував співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам та вважає, що спілкування малолітньої дитини з батьком у зазначений судом спосіб відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 157, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити - частково.

Вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , забезпечити спілкування малолітньої доньки ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кожного вівторка та четверга з 16 години до 18 години, кожної першої та третьої суботи, другої та четвертої неділі місця з 11 години до 13 години у присутності матері, до закінчення розгляду справи по суті та набрання законної сили рішення у справі.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (07400, Київська область, місто Бровари, бульвар Незалежності, 39) й для відома - учасникам справи.

Роз`яснити заявнику положення частини четвертої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Дані про стягувача:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані про боржника:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин