РІШЕННЯ

іменем України

12 лютого 2026 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області;

зміст позовних вимог - про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, у м. сколе Стрийського району Львівської області, за правилами загального позовного провадження, за участі позивача ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Позивач ОСОБА_1 13.09.2025 року скерував у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла 18.09.2025 року та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 6245, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), з верандою «а», загальною площею - 47.3 кв. м., житловою площею - 31.7 кв. м., з господарськими будівлями - двома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В) та спорудою - огорожею № 1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 5 501 грн. 13 коп., позивач ОСОБА_1 не порушує.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ус. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області у віці 70 років помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .. Заповіту щодо розпорядження усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті спадкодавець ОСОБА_2 за життя не складав. Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом на належне йому право на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , у тому числі й на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, при цьому він прийняв спадщину та не відмовився від неї, так як він фактично вступив в управління та володіння усім спадковим майном, зокрема він користувався речами батька, предметами домашнього вжитку, меблями, з дня смерті батька і до цього часу він здійснює поточні ремонти у спірному будинку, доглядає за садом та городом, користується врожаєм, тощо. Проте оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами позивач ОСОБА_1 не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього в силу того, що спадкодавець ОСОБА_2 хоча й зареєстрував за життя відповідне своє право власності на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, проте правовстановлюючий документ на нього в оригіналі втрачений. З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 змушений був звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом.

Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до неї про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, у запропоновані судом строки та порядку не подала, однак у своїх заявах про здійснення цього судового провадження у цілому (проведення підготовчого засідання та судового засідання, призначеного з розгляду цієї справи по суті) за відсутності її уповноваженого представника, одночасно виклала позицію про те, що проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечує.

Заяви та клопотання сторін у справі.

Позивач ОСОБА_1 , одночасно з пред`явленням вищевказаної позовної заяви, долучив до її матеріалів клопотання про звільнення від справляння судового збору в розмірі 5 501 грн. 13 коп., обґрунтовуючи це тим, що його майновий стан не дозволяє йому сплатити судовий збір, так як він є особою пенсійного віку, а його єдиним джерелом доходу є лише пенсія. Натомість вартість спірного об`єкта нерухомого майна, згідно з долученим позивачем ОСОБА_1 звітом про оцінку майна № 23ВС-250910-033, виконаним 10.09.2025 року на замовлення останнього суб`єктом оціночної діяльності - ТзОВ «ВЕСТСАЙД-2020», становить 550 113 грн. 00 коп..

Позивач ОСОБА_1 03.10.2025 року та 07.10.2025 року скерував у Сколівський районний суд Львівської області заяви, що надійшли 07.10.2025 року й 10.10.2025 року та були зареєстровані в діловодстві за вх. № 6833, 6915, про виконання вимог ухвали судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 18.09.2025 року про залишення вищевказаної позовної заяви без руху, до котрих долучено одночасно документ про сплату судового збору та технічний паспорт на спірний об`єкт нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_1 10.11.2025 року через канцелярію подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7691, про проведення судового засідання з розгляду цієї справи по суті, призначеного на 09.12.2025 року о 14:00 год., за його відсутності.

Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області засобами електронного зв`язку 30.10.2025 року скерувала до Сколівського районного суду Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-1879, про проведення підготовчого засідання, призначеного на 10.11.2025 року о 11:30 год., за відсутності уповноваженого представника.

Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області засобами електронного зв`язку 13.11.2025 року скерувала до Сколівського районного суду Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-1970, про проведення судового засідання з розгляду цієї справи по суті, призначеного на 09.12.2025 року о 14:00 год., за відсутності уповноваженого представника.

Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області засобами електронного зв`язку 19.01.2026 року скерувала до Сколівського районного суду Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-81, про проведення судового засідання з розгляду цієї справи по суті, призначеного на 12.02.2026 року о 14:00 год., за відсутності уповноваженого представника.

Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 18.09.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Вищевказану позовну заяву залишено без руху та надати термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Запропоновано позивачеві ОСОБА_1 усунути недоліки його позовної заяви та одночасно роз`яснено, що якщо недоліки вищевказаної позовної заяви будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися поданою у первинний день звернення, якщо ж недоліки вищевказаної позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися неподаною й буде повернута.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 20.10.2025 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 10.11.2025 року, 11:30 год.. Витребувано за власною ініціативою від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належно засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, якщо така спадкова справа заводилася.

Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку 31.10.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла інформація, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7465, за змістом котрої спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, не заводилася.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 10.11.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 09.12.2025 року о 14:00 год..

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 09.12.2025 року за власною ініціативою витребувано від Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області належно засвідчені копії погоспадарських книг за період з 1958 року по 2013 рік, заведених за особовим рахунком на ОСОБА_2 щодо господарства за адресою: АДРЕСА_1 . Також витребувано від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчені копії спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, якщо такі спадкові справи заводилися. Судовий розгляд цієї справи по суті відкладено на підставі пункту 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, тобто у зв`язку із необхідністю витребування нових доказів. Призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 09.01.2026 року о 11:00 год..

Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку 24.12.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла інформація, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 8938, за змістом котрої спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, а також після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, не заводилися.

Від Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області засобами електронного зв`язку 09.01.2026 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшли належно засвідчені копії погоспадарських книг за період з 1958 року по 2013 рік, заведених за особовим рахунком на ОСОБА_2 щодо господарства за адресою: АДРЕСА_1 , разом із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № ЕП-28.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 09.01.2026 року судовий розгляд цієї справи по суті відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, тобто у зв`язку із неявкою у судове засідання позивача ОСОБА_1 , щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 12.02.2026 року о 14:00 год..

Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

Позивач ОСОБА_1 у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті з`явився, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, котрі викладені у позовній заяві.

Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті явку уповноваженого представника не забезпечила.

Суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, який не з`явився та неявка якого не була перешкодою для можливості судового розгляду такої справи.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких його прав відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що стверджується його паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 03.03.1998 року (копія міститься у справі, а. с. 5), а його зареєстрованим місцем проживання на території України з 07.07.1977 року є АДРЕСА_2 . Зазначене задеклароване місце реєстрації позивача ОСОБА_1 з 07.07.1977 року стверджується також Витягом з реєстру територіальної громади № 2025/009943961, сформованим 22.07.2025 року адміністратором ЦНАП Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Івасів В.О. (копія міститься у справі, а. с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження на бланку серії НОМЕР_2 , виданого повторно Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18.07.2025 року у відповідності до актового запису про народження виконавчого комітету Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області від 03.03.1947 року за № 6 (копія міститься у справі, а. с. 7), батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , обоє за національністю - українці. Шлюб між батьками позивача ОСОБА_1 був зареєстрований 23.05.1946 року виконавчим комітетом Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області, про що було складено актовий запис за № 4, що стверджується свідоцтвом про одруження на бланку серії НОМЕР_3 , виданим повторно Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області 19.11.1976 року (копія міститься у справі, а. с. 10).

Судом також встановлено, що батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , після смерті якого пред`явлено вимогу про визнання права власності на майно у порядку спадкування, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_4 , виданим Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області 02.04.1996 року у відповідності до актового запису про смерть за № 6 (копія міститься у справі, а. с. 8).

Своєю чергою, матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , після смерті якої не пред`являлась вимога про визнання права вланості на майно у порядку спадкування, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 84 років у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_5 , виданим Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області 16.01.2013 року у відповідності до актового запису про смерть за № 1 (копія міститься у справі, а. с. 11).

Обоє батьків позивача ОСОБА_1 до дня смерті та на час смерті проживали й мали задеклароване місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за життя заповіту щодо розпорядження належними їм правами та обов`язками на випадок своєї смерті не складали, що, з-поміж іншого, стверджується довідкою, виданою Сможенським старостинським округом № 8 (сіл Сможе, Долинівка, Нагірне) Козівського сільською радою Стрийсь кого району Львівської області 22.07.2025 року за вих. № 111/09-14 (копія міститься у справі. а. с. 14), даними погоспадарської книги за відповідний період, заведеної за особовим рахунком № НОМЕР_6 на ОСОБА_2 щодо господарства за адресою: АДРЕСА_1 (копії містяться у справі. а. с. 199, 114), та не заперечувалося самим позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 , який бажає оформити спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , у своєму позові стверджує, що прийняв спадщину, так як він у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , а, навпаки, вступив в управління та володіння усім спадковим майном, зокрема він після смерті батька користувався його речами та предметами домашнього вжитку, меблями, з дня смерті батька і до цього часу він здійснює поточні ремонти у спірному житловому будинку, доглядає за розміщеними коло нього садом та городом, користується врожаєм, тощо. При цьому наголошує, що інших спадкоємців за законом першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_2 немає.

Поряд з цим, буд-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, на підтвердження обставин прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , а саме фактичного вступу в управління та/чи володіння спадковим майном, позивач ОСОБА_1 суду не надав. Суд наголошує, що такими доказами, враховуючи задеклароване місце постійної реєстрації позивача ОСОБА_1 ще з 1977 року за іншою адресою, з-поміж іншого, могли б бути: - довідка органу місцевого самоврядування про те, що позивач ОСОБА_1 безпосередньо перед смертю батька ОСОБА_2 проживав разом з ним; - рішення суду, котре набрало законної сили, про встановлення факту прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті батька ОСОБА_2 ; - відомості з місцевого органу ДФС України про сплату позивачем ОСОБА_1 податку після смерті батька ОСОБА_2 чи платежів за обов`язковим страхуванням майна; - фінансові документи (фіскальні чеки, квитанції та ін.) на підтвердження придбання будівельних матеріалів та/чи оплати вартості робіт щодо проведення ремонту та задля підтримання майна у належному стані; - квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, наприклад за постачання електроенергії; - показання свідків, тощо.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 не подавав протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Щодо інших спадкоємцівза законом першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , то судом встановлено, що до таких, окрім матері позивача ОСОБА_1 /дружини спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована із спадкодавцем ОСОБА_2 в одному житлі, відносився ще й їх із спадкодавцем ОСОБА_2 син, а брат позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який, як і спадкоємиця ОСОБА_4 , помер вже після смерті чоловіка/батька ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 55 років у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії НОМЕР_7 , виданим Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області 12.01.2007 року у відповідності до актового запису про смерть за № 1 (копія міститься у справі, а. с. 9).

Детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по АДРЕСА_1 , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), з верандою «а», загальною площею - 47.3 кв. м., житловою площею - 31.7 кв. м., господарських будівель - двох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В) та споруди - огорожі № 1, воно збудоване у 1958 році, не є самочинним об`єктом будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 01.10.2025 року суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 із Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕСуСБ, реєстраційний номер: ТІ01:7241-3692-9964-9806 (копії містяться у справі, а. с. 57-61, 62-67), а також даними погоспадарської книги за відповідний період, заведеної за особовим рахунком № НОМЕР_6 щодо господарства за адресою: АДРЕСА_1 , у котрих не вказаний статус цього господарства як колгоспного двору. При цьому, головою господарства за вказаним особовим рахунком значився спадкодавець ОСОБА_2 , а його членами - ОСОБА_4 (дружина) та ОСОБА_3 (син) (копія міститься у справі, а. с. 99, 114).

Суд наголошує, що позивач ОСОБА_1 як ще один син спадкодавця ОСОБА_2 , членом господарства за вказаним особовим рахунком станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_2 не значився, натомість господарство, головою якого значився позивач ОСОБА_1 , за даними погосподарської книги одразу ж з часу його створення було заведене під іншим номером особового рахунку - 43 (копія міститься у справі, а. с. 98, 113).

Як вбачається з дублікату свідоцтва на бланку серії НОМЕР_8 про право власності на житловий будинок, виданого КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації 30.11.1988 року (копія міститься у справі, а. с. 15), спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності належав цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що оригінал такого правовстановлюючого документа - відсутній, вочевидь в силу його втрати, що також не заперечувалося позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Відповідно до інформації Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що надійшла засобами поштового зв`язку 31.10.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7465 (міститься у справі. а. с. 75), спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, не заводилася.

Відповідно до інформації Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що надійшла засобами поштового зв`язку 24.12.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 8938 (міститься у справі. а. с. 91), спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, а також після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Сможе Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, не заводилися.

Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства.

При цьому, прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності діючим ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки згадані вище правовідносини щодо спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_2 виникли до набрання чинності діючим ЦК України, а саме до та за станом на 02.04.1996 року, то суд при розгляді даного спору керується положеннями ЦК Української РСР 1963 року та діючими на той час законодавчими актами.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом ст. 527 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

При цьому, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року).

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Так, згідно зі статтями 549, 554 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до роз`яснень, котрі містилися ся у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», котра діяла за станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 та тратила свою чинність 30.05.2008 року, якщо позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Своєю чергою, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (пункт 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, тобто діяла за станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_2 ).

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог за результатами розгляду цієї справи.

Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивача ОСОБА_1 , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем ОСОБА_2 права на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами не встановлена судом і такий факт ніким не оспорюється, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем ОСОБА_2 правомірно.

При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючий документ на спірне домоволодіння в оригіналі втрачений, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування прав щодо цього об`єкта нерухомого майна у нотаріуса, то захист таких прав у даному, конкретному випадку, міг би бути здійснений судом, у випадку надання позивачем ОСОБА_1 доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, на підтвердження попереднього його звернення до нотаріуса на свій вибір із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , чого він не зробив й таких доказів суду не надав.

Окрім того, суд, перевіривши детально порушення прав позивача ОСОБА_1 щодо спірного об`єкта нерухомого майна у межах пред`явлених позовних вимог, виснує про неможливість достовірно встановити вступ позивача ОСОБА_1 у володіння та/чи управління спадковим майном в шестимісячний строк після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки буд-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, на підтвердження наведеної обставин позивач ОСОБА_1 суду також не надав.

Отже, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що позивачем ОСОБА_1 не підтверджено у процесуальний спосіб, що він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , тобто ним спадщина, на відміну від матері ОСОБА_4 та брата ОСОБА_3 , фактично у визначні законом строк та порядку не була прийнята.

Натомість позивач ОСОБА_1 , у межах пред`явлених позовних вимог, не порушує питання та не ставить відповідну вимогу про спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , як останньої із спадкодавців, належних їй прав на спірне майно, права на котре вона успадкувала спершу після спадкодавця ОСОБА_2 , а у подальшому - після смерті спадокдавця ОСОБА_3 .. При цьому, прийняття за життя нею спадщини спершу після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а потім й після смерті сина ОСОБА_3 , у тому числі й прав на спірне майно, - підтверджується у межах даної справи.

За таких наведених вище обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом саме після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , до задоволення не підлягають. Проте, позивач ОСОБА_1 не позбавлений можливості порушувати питання про визнання за ним відповідного права у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , за умови прийняття ним у встановленому порядку спадщини після смерті своєї матері як останньої із спадкодавців прав на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 5 501 грн. 13 коп. й підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки одного із відділень АТ «ОЩАДБАНК» від 27.09.2025 року за № 3 (міститься у справі, а. с. 53), підлягають покладенню на нього, в силу відмови в задоволенні пред`явлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, - відмовити.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Відповідач: Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області, код у ; місцезнаходження юридичної особи: вул. Європейська, 46, с. Козьова, Стрийський район, Львівська область, 82631; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет у ЄСІТС: наявний.

Повне рішення суду складене: 16 лютого 2026 року.

Суддя Володимир МИКИТИН