У Х В А Л А

іменем України

16.02.2026 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т-Р.А.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_2 , поданої в його інтересах адвокатом Кузь Мар`яною Володимирівною про визнання судового наказу від 26.12.2025 у цивільній справі №465/9438/25 таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

представник боржника ОСОБА_2 адвокат Кузь М.В. звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу від 26.12.2025 у цивільній справі №465/9438/25 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 страждає на тяжке хронічне захворювання анкілозуючий спондилоартрит (хвороба Бехтерєва), що підтверджується медичними документами, які додаються до заяви. Зазначене захворювання є системним хронічним ураженням хребта та суглобів, при якому відбувається окостеніння зв`язок, зрощення міжхребцевих суглобів, суттєве обмеження рухливості, постійний больовий синдром, зниження фізичної витривалості та працездатності. Саме у зв`язку з тяжким станом здоров`я ОСОБА_2 наразі не має змоги здійснювати трудову діяльність та не має стабільного доходу. Попри це, ОСОБА_2 в жодному разі не ухиляється від виконання батьківського обов`язку та в силу своїх реальних можливостей надає матеріальну допомогу своєму синові. Зокрема, ОСОБА_2 щомісячно надає грошові кошти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , у розмірі 2500 грн у готівковій формі. Крім того, ОСОБА_2 бере участь у забезпеченні побутових та освітніх потреб сина. Зокрема, боржник займається підготовкою ОСОБА_3 до навчального року, купуючи книги та необхідне шкільне приладдя. Окрім цього, він забезпечує дитину сезонним одягом (чотири рази на рік), виділяючи на ці потреби кошти у сумі не менше 10 000 грн. Відтак, обов`язок щодо утримання дитини ОСОБА_2 фактично виконується настільки, наскільки на цей час дозволяють його життєві обставини. Відтак, наведені обставини є істотними, підлягають врахуванню та за своєю суттю можуть бути віднесені до «інших причин» у зв`язку з якими судовий наказ визнається таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні стягувач заперечила проти заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились. Представником заявника 16.02.2025 подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності заявника та його представника.

Заслухавши думку стягувача, дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.12.2025 Франківським районним судом м.Львова винесено судовий наказ №465/9438/25 про стягнення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення відповідно до ч.1 ст.191 СК України з дня подання заяви до суду, тобто з 21.10.2025 року, і до досягнення дитиною повноліття та 302 (триста дві) грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Як вбачається з матеріалів заяви на виконання судового наказу Франківського районного суду м.Львова №465/9438/25 від 26.12.2025, старшим державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шевчук А.Р. винесено 09.01.2026 постанову про відкриття виконавчого провадження №79947995. Крім цього старшим державним виконавцем 09.01.2026 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Крім цього, представником заявника долучено до заяви медичну документацію ОСОБА_2 за 2024 рік на підтвердження стану здоров`я заявника.

Частиною 3 статті 431 ЦПК України передбачено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

За змістом положень ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обставинами, що можуть свідчити про помилкову видачу судом виконавчого листа, є зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Представник заявника не надав суду доказів того, що судовий наказ видано помилково або обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, а також інших доказів, які б надали суду підстави визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимога заявника (боржника) ОСОБА_2 про визнання судового наказу №465/9438/25 від 26 грудня 2025 року таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою, безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 160, 258-260, 432 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 , поданої в його інтересах адвокатом Кузь Мар`яною Володимирівною про визнання судового наказу від 26.12.2025 у цивільній справі №465/9438/25 таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2026 року.

Суддя Ванівський Ю.М.