Номер провадження: 88-ц/813/9/26
Справа № 505/3408/14-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 ,

про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , правонаступником якого є - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

В серпні 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який в подальшому уточнив, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11.03.2008 року та від 12.03.2008 року, а саме на: 1) нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м., літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв. м.; 2) нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , які належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом проведення публічних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та направлення отриманих від реалізації предметів іпотеки коштів на користь позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, розмір якої становить - 1207684,67 грн.

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року позов ПАТ «Ощадбанк» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11 березня 2008 року та від 12 березня 2008 року, а саме: нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі площею 47,8 кв.м літер «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарди (90% готовності) - літер «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) - літер «а», яка розташована на земельній ділянці площею 451 кв.м, яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 ; нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі площею 132,3 кв.м - літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом проведення публічних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та направлення коштів, отриманих від реалізації предметів іпотеки, на користь позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року на користь ПАТ «Ощадбанк» розмір якої становить - 1207684,67 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилені. Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року скасовано та справу № 505/3408/14-ц передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Одеський апеляційний суд постановою від 27 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнив частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , задовольнив частково. Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року скасував. Ухвалив нове рішення.

Позов ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнив.

В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», розмір якої становить 1207684 грн 67 коп., звернув стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11 березня 2008 року та від 12 березня 2008 року, а саме на: нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею 47,8 кв. м., літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 451 кв. м., яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 .. Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Котовської міської ради 11.07.2006 року, зареєстрованим в комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №1, запис « 127, реєстраційний № 8788669, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17980493, виданим 04.03.2008 року Комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН; нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , і належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 31.10.2001 року по реєстру № 2997, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 4, запис 333, реєстраційний № 15312468.

Встановив спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В серпні 2025 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , надійшла заява про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами, в обґрунтування зазначивши, що 15 липня 2025 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_5 (сторона за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року, в забезпечення зобов`язань якого відповідачі уклали іпотечні договори) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця інформація була надана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адвокатський запит адвокату Робулу Анатолію Анатолійовичу листом № 29537/06.2-29 від 15.07.2025.

Заявник зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються майновими поручителями відповідно до визначення термінів в статті 1 Закону України «Про іпотеку» за зобов`язаннями ОСОБА_5 перед банком за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року. Їх зобов`язання перед банком за відповідними договорами іпотеки нерозривно пов`язані з особою боржника, тому у разі смерті цього боржника, кредитор, який хоче задовольнити свої вимоги, повинен отримати від поручителів померлого та/або іпотекодавців відповідну згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем) а інакше - порука та/або іпотека визнаються припиненими. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2023 року по справі № 570/3891/14. Банк не сповістив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про смерть ОСОБА_5 та його спадкоємців (спадкоємця) в зобов`язаннях за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року, що призвело до припинення їх зобов`язань як майнових поручителів.

Отже, ці обставини, а саме смерть ОСОБА_5 та похідне припинення зобов`язань майнових поручителів, на думку заявника, являються істотними для справи та не були встановлені Одеським апеляційним судом під час розгляду справи і прийнятті судового рішення, яким закінчено розгляд справи.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «Державний ощадний банк України» в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року провадження за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами відкрито.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження отримав 19.09.2025 о 17:20:09 год. в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

АТ «Державний ощадний банк України» копію ухвали про відкриття провадження та копію заяви отримало 19.09.2025 о 17:20:09 год. та 14.08.2025 о 17:44:35 відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від АТ «Державний ощадний банк України» надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами, позивач просив суд відмовити в задоволенні заяви та залишити постанову Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року в силі.

Від ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , в листопаді 2025 року надішли додаткові пояснення по справі.

В грудні від ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_6 , надішли додаткові пояснення.

Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

АТ «Державний ощадний банк України», представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 - Бендерук О.М. про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки-повідомлення отримали 24.12.2025 року в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, судову повістку-повідомлення отримала у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 та ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представники заявника ОСОБА_1 адвокати Робул А.А. та Бендерук О.М. в судовому засіданні просили задовольнити заяву про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» - Шидерова Н.С. просила відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення участинів процесу, обговоривши доводи заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою проведення повторного слухання і нового вирішення справи.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи ( п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також судове рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення місцевого суду було змінено або ухвалено нове рішення.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), пункти 7.4, 7.5).

У п. 3 постанови № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), пункт 34.1.1).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункти 27, 28).

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі PONOMARYOV v. UKRAINE, заява № 3236/03, § 40).

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

На вказаному наголошено у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі № 643/12492/18, провадження № 61-7813св24.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення .

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

В заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 27.04.2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , як на істотну обставину, послалася на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 27.04.2023 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Вказана справа прийнята до провадження Одеського апеляційного суду ухвалою від 12.03.2020 року після повернення на новий розгляд Касаційним цивільним судом Верховного Суду постановою від 26 лютого 2020 року.

15 липня 2025 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_5 (сторона за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року, в забезпечення зобов`язань якого відповідачі уклали іпотечні договори) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана інформація була надана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адвокатський запит адвокату Робулу А.А. листом № 29537/06.2-29 від 15.07.2025 року.

Про вказані обставини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не знали та не могли знати на час розгляду справи Одеським апеляційним судом, оскільки вони не є родичами; не були сусідами; у них були відсутні дружні стосунки та навпаки стосунки були неприязнені у зв`язку з проблемами по поверненню кредитних коштів і вони не спілкувалися між собою; у них не було спільних прав та прямих договірних відносин; ОСОБА_5 не є публічною особою, не займався громадською діяльністю; у них відсутній доступ до актових записів цивільного стану, які зберігаються у відділах державної реєстрації актів цивільного стану; інформація про смерть фізичної особи не може вважатися загальновідомою і загальнодоступною; банк не сповістив їх про смерть ОСОБА_5 ; ОСОБА_5 не був залучений до участі у цій справі.

Зобов`язання іпотекодавців перед банком за відповідними договорами іпотеки нерозривно пов`язані з особою боржника, тому у разі смерті цього боржника, кредитор, який хоче задовольнити свої вимоги, повинен отримати від поручителів померлого та/або іпотекодавців відповідну згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем), а інакше порука та/або іпотека визнаються припиненими.

Зазначає, що банк не сповістив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про смерть ОСОБА_5 та його спадкоємців (спадкоємця) в зобов`язаннях за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, тому вважає, що вказані обставини призвели до припинення їх зобов`язань як майнових поручителів.

Вважає, що обставини, а саме смерть ОСОБА_5 та похідне припинення зобов`язань майнових поручителів є істотними для справи та не були встановлені Одеським апеляційним судом під час розгляду справи і прийнятті судового рішення, яким закінчено розгляд справи.

Із матеріалів справи вбачається, що в серпні 2014 року року Публічне Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , який в подальшому уточнило та просило звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11.03.2008 року та від 12.03.2008 року, а саме на: 1) нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м., літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв.м; 2) нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв.м, літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , які належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом проведення публічних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та направлення отриманих від реалізації предметів іпотеки коштів на користь позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, розмір якої становить - 1 207 684, 67 грн.

У справі встановлено, що 04 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Балтського відділення № 2822 ВАТ «Ощадбанк», та ОСОБА_5 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 на суму - 500 000 грн, під 16,5 % річних, строком до - 04 березня 2018 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору від 04.03.2008 року Банком 11.03.2008 року з іпотекодавцем - ОСОБА_1 , укладено іпотечний договір. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: - нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв.м, літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка знаходиться в АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв.м, яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні іпотекодавця (довідка № 30-30-03/13, видана міським відділом земельних ресурсів 31.08.2007 року). Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Котовської міської ради 11.07.2006 року, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №1, запис « 127, реєстраційний № 8788669, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17980493, виданим 04.03.2008 року Комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН.

Також у забезпечення виконання зобов`язань по вищевказаному кредитному договору Банком 12.03.2008 року з іпотекодавцем - ОСОБА_3 , у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04.03.2008 року, укладено іпотечний договір, предметом якого є: - нежитлова будівля у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв.м, літери «А,А-1, сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , яка належить їпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 31.10.2001 року по реєстру № 2997, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 4, запис 333, реєстраційний № 15312468.

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11.03.2008 року та від 12.03.2008 року, а саме: - нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв. м, літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , і розташована на земельній ділянці, площею - 451 кв.м, яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 ; - нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв.м, літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом проведення публічних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та направлення отриманих від реалізації предметів іпотеки коштів на користь позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, розмір якої становить - 1 207 684, 67 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилені. Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року скасовано та справу № 505/3408/14-ц передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Одеський апеляційний суд постановою від 27.04.2023 року рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2014 року скасував та ухвалив нове судове рішення. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнив. В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», розмір якої становить - 1 207 684 (один мільйон двісті сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн 67 коп., звернув стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 11 березня 2008 року та від 12 березня 2008 року, а саме на:

- нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 47,8 кв.м, літера «А», незакінченої будівництвом нежитлової мансарда (90% готовності) літера «А-1» та незакінченої будівництвом прибудови (90% готовності) літера «а», яка розташована в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею - 451 кв. м., яка належить Котовській міській раді та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 . Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Котовської міської ради 11.07.2006 року, зареєстрованим в комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №1, запис « 127, реєстраційний № 8788669, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17980493, виданим 04.03.2008 року Комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» та РОН;

- нежитлову будівлю у складі кам`яної будівлі, площею - 132,3 кв. м., літери «А, А-1», сараю «Г», огорожі, замощення 1, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , і належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 31.10.2001 року по реєстру № 2997, зареєстрованим в Комунальному підприємстві «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 4, запис 333, реєстраційний № 15312468.

Встановив спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2011 року по кримінальній справі № 1-260/11 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 366 та ст. 222 КК України. Встановлено, що він підробив кредитний договір та отримав за ОСОБА_5 кошти у сумі - 500 000 грн.

Котовський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 19.02.2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.08.2013 року, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ВАТ «Державний ощадний банк» про визнання договору відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі - 228,00 грн та грошову компенсацію в порядку відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі - 2000,00 грн. В іншому відмовлено.

Стягуючи моральну шкоду суд першої інстанції зазначив, що наслідком неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 стало те, що позивач вимушений був нести душевні страждання за наслідком дій які він не вчиняв та доводити свою непричетність до незаконного отримання кредиту у великих розмірах.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання недійсним договору відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.04.2010 року (справа №22-ц-925/2010) встановлено, що договір «Відновлювальної кредитної лінії №08-1» від 04.03.2008 року між ОСОБА_5 і Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» є неукладеним.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Ощадбанк» (справа № 505/813-14ц) задоволені. Визнано неукладеним договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04 березня 2008 року. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано у зв`язку з тим, що вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.04.2015 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року було залишено без змін.

Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним в силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати.

Згідно пункту 7 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року питання про те, які обставини можна вважати нововиявленими, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби обставина була відома особам, які беруть учать у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, оскільки за життя ОСОБА_5 договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року не підписував та кошти за вказаним договором не отримував, постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2011 року по кримінальній справі № 1-260/11 встановлено, що ОСОБА_3 підробив кредитний договір та отримав за ОСОБА_5 кошти у сумі 500 000 грн, договір відновлювальної кредитної лінії № 08-1 від 04.03.2008 року є неукладеним, що встановлено рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.04.2010 року (справа №22-ц-925/2010), то за встановлених обставин смерть ОСОБА_5 не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог п.1 ч. 2 статті 423 ЦПК України, тому відсутні підстави для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись, ст.ст. 423,362,381 Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , правонаступником якого є - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2026 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді С.О.Погорєлова

О.М.Таварткіладзе