Справа № 624/989/25
провадження № 2-п/624/2/26
УХВАЛА

02 березня 2026 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій просить: 1) поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; 2) скасувати заочне рішення від 18.12.2025 ухвалене у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обгрунтована тим, що заявник стверджує, що дізнався про існування судового рішення лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 80202957 від 10.02.2026 року, винесеної приватним виконавцем. Жодних судових повісток, копії позову чи повідомлень про розгляд справи не отримував та не був належним чином повідомлений про судове засідання. Як стало відомо, судову повістку отримала стороння особа, яка розписалася замість заявника, що є порушенням вимог належного повідомлення сторони відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Фактично заявник проживає у місті Києві та не мав можливості отримати кореспонденцію за адресою реєстрації. Крім того, на території України діє правовий режим воєнного стану, що істотно вплинув на його матеріальне становище. Позивачем нараховано надмірні штрафні санкції, пеню та проценти, що значно перевищують тіло кредиту, що суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Заявник стверджує, що не відмовляється від виконання зобов`язань та готовий сплатити фактично отриману суму кредиту (тіло кредиту), однак вважає неправомірними нараховані штрафи, пеню та інші платежі. Також вважає, що передача його персональних даних третім особам без належної правової підстави порушує Закон України «Про захист персональних даних». Зазначає, що проживає в м. Києві разом із дружиною ОСОБА_2 , дітьми дружини від першого шлюбу ОСОБА_3 , 2010 року народження, ОСОБА_4 , 2014.року народження, та рідною донькою ОСОБА_5 , 2010 року народження, яка за рішенням суду перебуває на утриманні своєї матері, проте фактично проживає з заявником та його сім`єю. Старша рідна донька ОСОБА_5 , 2002 року народження, перенесла тяжкі оперативні втручання, що підтверджується медичними виписками. Разом з ними проживає мати заявника ОСОБА_6 , 1948 року народження, яка перебуває на обліку в психоневрологічній лікарні №1 міста Києва, що підтверджується відповідною довідкою. Заявник Я маю зареєстрований електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно- комунікаційній системі (ЄСуд), через який надходять судові документи та повістки. Проте під час розгляду справи сповіщення в електронному кабінеті були вимкнені, а доступ до електронної пошти обмежений через постійну роботу та сімейні обов`язки, тому заявник не отримав автоматичних повідомлень про судові засідання та не мав змоги своєчасно подати відзив на позов та заяву про перегляд заочного рішення у встановлені законом строки. Фактично дізнався про існування заочного рішення лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 80202957 від 10.02.2026, хоча рішення суду було прийнято 18.12.2025. Зазначає, що він з дружиною працюють офіційно: його чистий дохід становить 20-25 тис. грн, дохід дружини 20-25 тис. грн. Їх доходи спрямовані виключно на забезпечення життєво необхідних потреб сім`ї, сплату комунальних послуг, харчування, ліків та утримання дітей і матері. Через наявність трьох неповнолітніх дітей, медичні потреби старшої доньки та проживання меншої доньки, яка фактично перебуває в його сім`ї, їх матеріальне становище обмежене і забезпечує лише підтримку життєво необхідного рівня. Дружина та її діти від першого шлюбу є внутрішньо переміщеними особами (не отримують від держави жодних соціальних виплат), що додатково впливає на матеріальне становище заявника. Таким чином, враховуючи склад сім`ї, наявність утриманців, стан здоров`я членів родини та рівень доходів, матеріальне становище сім`ї є складним і забезпечує лише покриття життєво необхідних потреб. На підставі викладеного заявник просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Скасувати заочне рішення у справі № 624/989/25.

Також заявник подав клопотання про зупинення виконавчого провадження № 80202957, відкрите приватним виконавцем до розгляду заяви про перегляд заяви про перегляд заочного рішення, оскільки виконавцем вже накладено арешт на рахунки та застосовано заходи примусового виконання. Оскільки рішення оскаржується та існують підстави для його скасування подальше виконання може завдати істотної шкоди правам заявника.

Також просить зупинити виконання судового рішення та направити судове розпорядження до банку про тимчасове розблокування його рахунків, заблокованих у виконавчому провадженні до ухвалення остаточного рішення суду. А також до місця роботи щодо тимчасового призупинення утримань із заробітної плати, пов`язаних із виконавчим провадженням поки триває розгляд цієї справи.

Ухвалою суду від 24.02.2026 заява була залишена без руху, заявнику наданий строк для усунення недоліків.

27.02.2026 заявник подав заяву про усунення недоліків заяви з відповідними додатками та вважав вимоги ухвали виконані, а недоліки заяви усуненими.

За таких обставин суддя вважає, що заява відповідно до вимог ст. 284, 285 ЦПК України підлягає прийняттю до розгляду.

Щодо поданого заявником клопотання про зупинення виконавчого провадження та направлення розпорядження до банку та місця роботи про тимчасове розблокування рахунків, призупинення утримань із заробітної плати, суддя виходить з таких положень закону.

Згідно із ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може: своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. Вирішення будь-яких інших питань в ході розгляду заяви про перегляд заочного рішення не передбачено в межах такого розгляду.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може зупинити вчинення виконавчих дій за наявності вичерпного переліку підстав, зокрема у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Законодавець чітко визначив обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, а також те, що питання про зупинення виконавчого провадження вирішується державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Разом з тим, таких повноважень, які б надавали право суду першої інстанції зупиняти виконання вказаного судового рішення при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, діючі норми цивільного процесуального законодавства не містять.

Зі змісту ст.ст. 149, 150 ЦПК України вбачається, що зупинення стягнення на підставі виконавчих документів можливо лише у разі оскарження боржником виконавчого документу, шляхом подачі відповідної позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, перед судом ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення клопотання про зупинення виконавчого провадження за виконавчим документом, виданим на виконання заочного рішення та скасування арештів, та зупинення утримання заробітної плати, накладених на виконання вищезазначеного заочного рішення під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Таким чином, клопотання заявника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.284-286 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Прийняти заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відмовити у задоволенні клопотань заявника.

Призначити судове засідання по розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 13 березня 2026 року о 10 годині 00 хвилин.

Повідомити учасників справи про дату, час і місце розгляду заяви, направити їм копію цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Богачова