З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 березня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Есер М.Р.,
розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-
27.12.2024 позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття та продовжує навчання, у розмірі половини від загальної вартості навчання доньки, що тавносить у розмірі 41 000,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.05.2018.
Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначає, що їх донька ОСОБА_3 досягла повноліття та продовжує навчання за денною формою у Київському професійно-педагогічному фаховому коледжі імені Антона Макаренка у період з 01.09.2022 по 30.06.2026, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
29.08.2022 між Київським професійно-педагогічним фаховим коледжем імені Антона Макаренка та ОСОБА_1 як замовником освітньої послуги укладено Договір № 7/22 про надання платної освітньої послуги для ОСОБА_3 .
Згідно з умовами договору загальна вартість навчання за весь період становить 82 800,00 грн (по 20 700,00 грн за кожний навчальний рік). Договір діє протягом усього періоду надання освітніх послуг.
Станом на час звернення до суду позивач понесла витрати на оплату навчання доньки у розмірі 51 750,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами.
Враховуючи викладене, оскільки повнолітня донька продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, передбачений законодавством, просить з відповідача стягнути половину вартості навчання , тобто у розмірі 41 000,00 грн, як участь у витратах на її утримання та оплату за навчання.
06.01.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
09.01.2025 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 24.01.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Сторонам було направлено копію ухвали від 24.01.2025, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.
Ухвалою суду від 31.07.2025 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
09.09.2025 від третьої особи - ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення по справі в яких зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 - відповідача у справі. На даний час вона навчається за очною формою навчання на 4 курсі Київського професійно-педагогічного фахового коледжу ім. А. Макаренка. Згідно з освітньою програмою навчання триває до 30 червня 2026 року.
Звертає увагу, що з 16.12.2024, тобто з моменту досягнення нею повноліття, відповідач жодного разу не надавав коштів на її утримання, не перераховував фінансову допомогу та особисто її не забезпечував. Також зазначила, що відповідач не виявляє зацікавленості в її житті та не бажає надавати будь-яку матеріальну допомогу.
У зв`язку з викладеним просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та підтримує позов, поданий до суду.
Ухвалою суду від 05.01.2026 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
14.01.2026 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона позов підтримує в повному обсязі та просить судове засідання призначене на 04.02.2026 проводити без її участі.
14.01.2026 від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона позов підтримує в повному обсязі та просить судове засідання призначене на 04.02.2026 проводити без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.
Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу Солом`янського районного суду міста Києва не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію останнього щодо предмету спору.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, враховуючи згоду позивача на проведення розгляду справи без участі позивача, яка наявна в матеріалах справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення за наявними в справі доказами.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд за наявними в справі доказами.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.05.2018 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копією свідоцтва про народження від 27.12.2006, серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.11.2009, серії НОМЕР_2 .
29 серпня 2022 року між Київським професійно-педагогічним фаховим коледжем імені Антона Макаренка та ОСОБА_1 як замовником освітньої послуги в інтересах здобувача фахової передвищої освіти ОСОБА_3 укладено Договір № 7/22 про надання платної освітньої послуги.
Вартість освітньої послуги за роками навчання становить:
1) 2022-2023 навчальний рік - 20 700 гривень;
2) 2023-2024 навчальний рік - 20 700 гривень;
3) 2024-2025 навчальний рік - 20 700 гривень;
4) 2025-2026 навчальний рік - 20 700 гривень.
Відповідно до долучених до матеріалів справи квитанцій про сплату за навчання від 12.08.2022, 18.01.2023, 31.08.2023, 16.01.2024 та 02.09.2024, ОСОБА_1 здійснила оплату за навчання у сумі 51 750,00 грн.
Як свідчать матеріали справи, відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки та оплату за її навчання, позивачу не надає.
Крім того, з пояснень третьої особи - ОСОБА_3 вбачається, що вона наразі навчається за очною формою на 4 курсі Київського професійно-педагогічного фахового коледжу ім. А. Макаренка, а навчання триває до 30 червня 2026 року. Водночас, починаючи з 16 грудня 2024 року, після досягнення повноліття, відповідач жодного разу не надавав їй коштів на утримання, не перераховував фінансову допомогу та не сприяв її матеріальному забезпеченню, не виявляє зацікавленості у її житті та не бажає надавати будь-яку матеріальну допомогу.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.
Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.
Частиною першою та другою ст.199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів до стягнення з відповідача суд виходить з принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Мати і батько не мають жодних переваг щодо здійснення виховання та утримання дітей.
Суд зазначає, що ч.2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд враховує, що відповідач доказів неможливості надавати матеріальну допомогу не надав, доказів наявності інших утриманців або тяжкого матеріального становища суду не подано, у зв`язку з чим суд виходить з наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці.
З огляду на межі заявлених вимог та враховуючи те, що вартість навчання доньки сторін становить 82 000,00 грн, а такі витрати по утриманню дитини несе самостійно позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 41 000,00 грн, що становить половину вартості навчання доньки сторін.
Враховуючи вищевикладене та враховуючи вимоги закону, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20грн.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 182, 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка продовжує навчання у розмірі 41 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.03.2026.

Суддя: Букіна О.М.