УХВАЛА

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 227/4090/21

провадження № 61-16475ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у цивільній справ за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про витребування з чужого незаконного володіння та повернення земельної ділянки і скасування державної реєстрації договору оренди,-

ВСТАНОВИВ:

1. 25 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра

від 03 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 26 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

2. Ухвалою від 12 січня 2026 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надати докази вартості земельної ділянки площею 5,1500 га, що розташована на території Криворізької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:000:0421, та самостійно визначити судовий збір за подання цієї касаційної скарги та у разі необхідності - доплатити його. Верховний Суд роз`яснив заявнику наслідки невиконання вимог ухвали.

3. 26 січня 2026 року на адресу Верховного Суду надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій заявник наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій не зобов`язали позивача доплатити судовий збір. Заявник, визначаючи розмір судового збору, виходив з фактично сплаченої суми. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вважає, що у разі якщо позивач не сплатив судовий збір у встановленому законом розмірі, то рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки суд не мав підстав для відкриття провадження у справі.

4. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначив, що вимоги ухвали Верховного Суду від 12 січня 2026 року не можливо виконати, оскільки визначення розміру судового збору пов`язане зі ставкою судового збору за подання позовної заяви.

5. Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

6. За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

7. Аналіз положень підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що незалежно від суми судового збору фактично сплаченого при поданні позову, суд касаційної інстанції має встановити, яка сума судового збору, відповідно до вимог закону, підлягала сплаті за подання позову, і виходячи саме із цієї суми визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги.

8. Тобто розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги необхідно здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

9. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження вартості спірного нерухомого майна (земельної ділянки площею 5,1500 га, що розташована на території Криворізької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:000:0421), а тому у Верховного Суду відсутня можливість визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги.

10. Оскільки, станом на 04 лютого 2026 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 12 січня 2026 року, не виконані, а недоліки касаційної скарги - не усунуто, тому касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

11. Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 03 червня

2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у цивільній справ за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про витребування з чужого незаконного володіння та повернення земельної ділянки і скасування державної реєстрації договору оренди - вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, які подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак