Справа № 202/7806/24
Провадження № 2-др/202/14/26
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

10 лютого 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 адвоката Костогриза О.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №202/7806/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю, стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2026 року представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 адвокат Костогриз О.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 202/7806/24 щодо позовної вимоги про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які призначені рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа №202/2300/24).

В обґрунтування вимоги заяви зазначено, що 11.12.2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей. В ході розгляду справи представником позивача ОСОБА_1 було подано заяву про зміну предмету позову в якому адвокат додатково просив суд припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які призначені рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ( справа №202/2300/24).

30.01.2026 року судом ухвалено рішення у цивільній справі № 202/7806/24, яким частково задоволено персів ний позов ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічних позовних ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 відмовлено. Суд, відмовляючи в задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , не зазначив причини з яких відмовлено в задоволені вимоги про припинення стягнення аліментів. Отже, за текстом мотивувальної частини судового рішення, судом, вочевидь, допущена неповнота розгляду позову, яка відповідно до п.1.ч.1 ст.270 ЦПК України, може бути виправлена шляхом винесення додаткового судового рішення.

09 травня 2026 року відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав відзив на заяву адвоката Костогриза О.В. в якому вказав на відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки заява не відповідає вимогам ст. 270 ЦПК України, спрямована на зміну суті судового рішення та підміняє апеляційне оскарження.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду чи здійснення розгляду без участі до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 30 січня 2026 року ухваленого по цивільній справі № 202/7806/24, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 почергово з кожним з батьків, у такому порядку: два тижні з матір`ю ОСОБА_1 ; два тижні з батьком ОСОБА_2 . Двотижневий період проживання дітей з кожним з батьків починається з 10:00 години - неділі та завершується через два тижні о 10.00 годині неділі. По завершенні двох тижнів, протягом яких діти проживали з батьком чи матір`ю, той з батьків, з ким вони проживали, зобов`язаний супроводити (привезти) дітей до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків. Перші два тижні, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, діти проживають з матір`ю.

У задоволенні іншої частини первісних позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , відмовлено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до матеріалів справи, 11.12.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Костогриз О.В. подав заяву про зміну предмету позову в якій просив суд додатково припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які призначені рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа №202/2300/24).

В ході розгляду справи № 202/7806/24, дана заява адвоката Костогриза О.В. не була прийнята судом до розгляду, а тому викладена в ній додаткова вимога (припинення стягнення аліментів) не була предметом судового розгляду в цивільній справі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Костогриза О.В. про ухвалення додаткового рішення про припинення стягнення аліментів, задоволенню не підлягає, оскільки ухвалення судом додаткового рішення з даного питання, буде виходити за межі позовних вимог.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що вона не позбавлена можливості, в порядку визначеному законодавством, звернутись до суду із позовною заявою про припинення стягнення аліментів.

Разом з тим, встановлено, при ухваленні рішення від 30.01.2026 року, судом не вирішено позовну вимогу первісного позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином суд, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі в частині вирішення даної позовної вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено судом в ході судового розгляду справи, діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти досить тривалий час (2 роки) фактично проживають по черзі з кожним з батьків (матір`ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 ), якими створено необхідні умови для їх повноцінного, всебічного та гармонійного розвитку.

Окрім того, за результатом розгляду справи 202/7806/24, судом ухвалено рішення від 30.01.2026 року, яким визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . почергово з кожним з батьків, у такому порядку: два тижні з матір`ю ОСОБА_1 ; два тижні з батьком ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, та вимоги ст. ч. 3 ст. 181 СК України, оскільки малолітні діти проживають не виключно з матір`ю, а почергово з обома батьками, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей.

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей.

Керуючись ст. ст.270, 353-356 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Костогриза О.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №202/7806/24 про припинення стягнення аліментів відмовити.

Ухвалити по цивільній справі №202/7806/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю, стягення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком, додаткове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М.Мачуський