Справа № 455/294/26
Провадження № 2/455/375/2026
УХВАЛА

19 лютого 2026 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Івасенко С.М., розглянувши позовну заяву з додатками Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

18.02.2026 року представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Сімутіна А.А. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою. Заявив дві вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості за двома різними кредитними договорами.

Судовий збір за пред`явлення цього позову позивач сплатив як за одну вимогу майнового характеру у розмірі 3 328 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026 справу передано для розгляду судді Івасенко С.М.

Перевіривши вищевказану позовну заяву, вбачаю, що вона пред`явлена з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

У ч. 1 ст. 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У ч. 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною/юридичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 059 800 грн).

Позивач сплатив 3328,00 грн судового збору як за одну вимогу майнового характеру.

Частиною 1 ст. 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога позивача, як заінтересованої особи та зміст порушеного права і характер правопорушення, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Слід врахувати правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 15.02.2019 року у справі 910/11811/18 про те, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків, а тому порушення, які були допущені як при його виникненні, так і при виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Згідно з роз`ясненнями, котрі містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року за № 10 від «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення заборгованості за двома договорами, які, за його доводами, укладені відповідачем у різні періоди часу та з різними кредиторами, права вимоги за якими в різні періоди та на підставі різних договорів факторингу перейшли до нього як нового кредитора. Ці вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, хоча й стосуються одного і того ж відповідача. Ці вимоги не є однорідними, основними або похідними. При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного окремого договору у відповідності до умов, визначених у таких окремих договорах. За таких обставин, фактично має бути розглянуто дві окремі позовних вимог майнового характеру.

Позивач ніяк не прокоментував підстави об`єднання таких вимог.

Якщо припустити, що у зазначеній справі існує лише одна вимога, то, відповідно, окремий розгляд вимог був би неможливим, враховуючи єдність цієї вимоги. Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у даній справі має місце не одна вимога, а кілька вимог. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме: якщо б позивач подавав окремі позови про стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них. Ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір», не містять норм, котрі б дозволяли дійти висновку, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги в одному позові. У разі протилежного тлумачення позивач, звертаючись до суду з кількома вимогами, сплачує судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.

Враховуючи наведені міркування та те, що позивач при подачі позову сплатив судовий збір на суму 3 328 грн, що відповідає розміру судового збору за одну позовну вимогу майнового характеру, хоча фактично пред`явив дві окремі самостійні майнові вимоги до одного й того ж відповідача вважаю, що кожна вимога майнового характеру є об`єктом справлення судового збору, а відтак за пред`явлені позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає сплаті судовий збір у загальному розмірі 6656,00 грн (3 328 грн х 2), отже позивачу необхідно доплатити 6656,00 грн -3 328,00 грн = 3328,00 грн.

Реквізити для доплати судового збору:

отримувач коштів: ГУК Львiв/Старосамбірська тг/ 22030101;

код отримувача (код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA UA0013909.

Зазначені недоліки позовної заяви можуть бути усунені позивачем шляхом підтвердження доплати судового збору в розмірі 3328,00 грн за реквізитами, зазначеними у цій ухвалі.

За таких обставин висную про необхідність залишення позовної заяви без руху, надавши позивачу або його представнику строк для усунення описаних недоліків.

Відповідно до положень ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишити без руху, надавши позивачу строк у 5 (п`ять) днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків.

Попередити позивача, якщо у зазначений в цій ухвалі строк недоліки не будуть усунені, позовна заява буде вважатись неподаною і буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Івасенко С.М.