Дата документу 22.01.2026
Справа № 334/414/26
Провадження № 2/334/1352/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю. розглянувши позовну заяву Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Ольга Сівова звернулася до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу з наступних підстав.

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно із ст.28 ЦПК України визначено перелік справ підсудність яких можлива за вибором позивача.

Відповідно до ч.16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту статті 28 ЦПК України, позов про доцільність відібрання дитини без позбавлення його батьківських прав не входить до переліку справ, підсудність яких, крім визначеної законом (ч.1 ст.27 цього Кодексу), може бути також визначена за вибором позивача.

Положення статті 28 ЦПК України не можуть бути застосовані при визначені підсудності позову про доцільність відібрання дитини без позбавлення його батьківських прав, отже не можуть бути застосовані і, зокрема, положення ч.16 ст.28 ЦПК України, можливість вибору позивача до якого суду звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав, - відсутня, оскільки підсудність такої справи визначена законом.

Таким чином, з аналізу зазначених статей вбачається, що справи про доцільність відібрання дитини без позбавлення його батьківських прав розглядаються за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, згідно зі ст. 27 ЦПК України.

Поєднання в одному провадженні двох позовних вимог про доцільність відібрання дитини без позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів, не суперечить положенням процесуального закону, отже, не впливає на правильність визначеної судом територіальної юрисдикції (підсудності) такої справи і узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України відповідно до якої при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тобто позовна вимога про стягнення аліментів на дитину, яка поєднується із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, є похідною від останньої.

Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Згідно відповіді № 2258490 від 21.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Комунарського району м. Запоріжжя.

Згідно відповіді № 2258501 від 21.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до Шевченківського району м. Запоріжжя.

Крім того, згідно відповідей № 2258542 та № 2258556 від 21.01.2026 року, щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровані.

Отже, місце проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_3 , як зазначено у позовній заяві, не зареєстровано у передбаченому законом порядку та не підтверджується долученими до позову документами.

З огляду на вищевикладене вважаю, що дані матеріали цивільної справи не підсудні Дніпровському районному суду м. Запоріжжя, в зв`язку з чим їх необхідно повернути позивачу для направлення справи за підсудністю за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання одного з відповідачів (Комунарський районний суд м. Запоріжжя чи Шевченківський районний суд м. Запоріжжя).

На підставі наведеного, керуючись статтями 27, 28, 30, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.01.2026 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.