Провадження № 6/317/11/2026
Справа № 317/4490/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

при секретарі Луц А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Огійченко Євгенії Валеріївни, заінтересовані особи: АТ «УКРСИББАНК», Запорізький відділ ДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного МУ Мін`юсту (м. Одеса), ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 317/4490/16-ц,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області у справі № 317/4490/16-ц, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08.02.2017 у справі № 317/4490/16-ц позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09.11.2006 року задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за вказаним кредитним договором у розмірі 42 661 (сорок дві тисячі шістсот шістдесят один) долар 24 центи США, з яких 33 308 (тридцять три тисячі триста вісім) доларів 16 центів США кредитна заборгованість, 9 353,08 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят три) долари 08 центів США заборгованість по процентам, а також пеню за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів у сумі 71 406,33 грн., з яких 3 015 (три тисячі п`ятнадцять) грн. 18 коп. пеня за прострочення сплати кредиту та 68 391 (шістдесят вісім тисяч триста дев`яносто одна) грн. 15 коп. пеня за прострочення сплати процентів; крім того, стягнуто судовий збір у розмірі 17 443 (сімнадцять тисяч чотириста сорок три) грн. 27 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На підставі цього рішення Запорізьким районним судом Запорізької області 02.03.2017 був виданий виконавчий лист № 317/4490/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 42661,24 долари США та судовий збір 17443,27 грн., який пред`являвся до примусового виконання.

Заявник посилається на те, що у подальшому виконавче провадження завершено шляхом повернення виконавчого документа стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, з правом повторного пред`явлення. Надалі право вимоги за кредитним договором неодноразово відступалося, після чого новий кредитор фізична особа, ОСОБА_2 анулювала борг, склавши про це нотаріально посвідчену заяву, у зв`язку з чим обов`язок боржника припинився, а виконавчий лист формально залишається чинним і створює ризик повторного пред`явлення та обмеження прав боржника.

Зацікавлені особи у справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ «УКРСИББАНК», ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», Запорізький ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про час та місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином, будь-яких заяв по суті справи не надали.

Запорізький ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі представника Круліковської В.М. надало заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували.

10.02.2026 ОСОБА_1 подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали заяви та додані документи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08.02.2017 у справі № 317/4490/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ/АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2006 в розмірі 42661,24 долара США та судовий збір 17443,27 грн.

На підставі виконавчого листа від 02.03.2017 у справі № 317/4490/16-ц Запорізьким відділом державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 31.05.2018 року відкрито виконавче провадження № 56498665.

10.12.2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням строку повторного пред`явлення до 10.12.2024 року.

Після повернення виконавчого документа стягувачу відбулося відступлення права вимоги:

17.11.2023 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 17/11/2023;

17.11.2023 між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» укладено договір факторингу № Ф-17/11/23/1;

17.11.2023 між ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) за кредитним договором № 0.

04.03.2025 ОСОБА_2 склала нотаріальну заяву про анулювання (прощення) боргу, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кузнецовою К.В., реєстровий № 68, якою зафіксовано припинення (анулювання) кредитної заборгованості ОСОБА_1 за договором № 0 станом на 04.03.2025.

Після укладення вказаних договорів відступлення права вимоги та оформлення 04.03.2025 нотаріальної заяви про анулювання (прощення) боргу (реєстровий № 68) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зняття арештів, накладених у межах виконавчого провадження № 56498665 на його майно.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27.06.2025 у справі №317/1817/25 позов задоволено, знято арешти з майна ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02.12.2025 у справі № 317/1817/25 апеляційну скаргу органу ДВС залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін; при цьому апеляційний суд погодився з висновком, що станом на 04.03.2025 боргові зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 0, які були підставою для вжиття заходів примусового виконання за виконавчим документом, відсутні, оскільки право вимоги перейшло до ОСОБА_2 , яка оформила нотаріальну заяву про анулювання боргу.

22.12.2025 державним виконавцем постановою про зняття арешту з майна у ВП № 56498665 знято арешт з нерухомого майна (житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) та з корпоративних/майнових прав у ТОВ «Рекламне бюро «Еверест».

При цьому виконавчий лист у справі № 317/4490/16-ц формально не визнаний таким, що не підлягає виконанню, а строк пред`явлення його не скінчився в силу приписів Закону України від 15.03.2022 №2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено пунктом 10-2, де передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування.

Що з огляду на припинення зобов`язання створює ризик повторного пред`явлення виконавчого листа та продовжує обмеження прав боржника.

Відповідно до частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, за заявою стягувача або боржника визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, зокрема, коли обов`язок боржника відсутній у зв`язку з припиненням зобов`язання або з інших причин. Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 (провадження № 61-45337св18) та у постанові від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22) роз`яснив, що підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на матеріально-правові (припинення/відсутність обов`язку, у тому числі внаслідок прощення боргу) та процесуально-правові (помилкова видача виконавчого документа тощо), при цьому суд повинен дотримуватися балансу між правом стягувача на виконання рішення та правом боржника на захист від подвійного стягнення.

Верховний Суд у постанові від 09.09.2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21) роз`яснив підхід до застосування ч. 2 ст. 432 ЦПК України, зазначивши, що підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є, зокрема, відсутність обов`язку боржника у зв`язку з припиненням зобов`язання. При цьому Верховний Суд звернув увагу, що зазначена процесуальна форма застосовується саме для усунення можливості подальшого примусового виконання за наявності підтвердженого припинення обов`язку, а не дублює інші підстави завершення виконавчого провадження (зокрема, фактичне виконання).

Отже, у даній справі, де виконавче провадження було завершено не внаслідок фактичного виконання, а з інших підстав, а після цього зобов`язання припинилося шляхом анулювання (прощення) боргу, наявні матеріально-правові передумови для застосування ст. 432 ЦПК України та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Зокрема, прощення (анулювання) боргу є підставою припинення зобов`язання (стаття 605 ЦК України). Правову природу прощення боргу як одностороннього волевиявлення кредитора та наслідок у вигляді припинення обов`язку боржника роз`яснено у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 686/5252/17.

У постановах Верховного Суду також наголошено, що перелік підстав статті 432 ЦПК України не є вичерпним, а сутність процедури полягає у встановленні судом обставин, які підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника після ухвалення рішення, із метою недопущення негативних наслідків повторного пред`явлення виконавчого документа.

Суд враховує, що у цій справі обов`язок боржника за кредитним зобов`язанням, яке було предметом стягнення за виконавчим листом, припинився внаслідок анулювання (прощення) боргу новим кредитором, що підтверджується нотаріальною заявою від 04.03.2025 (реєстровий № 68), а також встановленими обставинами та правовою оцінкою у постанові Запорізького апеляційного суду від 02.12.2025 у справі № 317/1817/25.

Заява подана боржником, який відповідно до ст. 432 ЦПК України має самостійне право на звернення до суду, що видав виконавчий документ, з вимогою про визнання його таким, що не підлягає виконанню, у разі відсутності (припинення) обов`язку. При цьому боржник не може і не повинен нести негативні наслідки процесуальної поведінки стягувача (у тому числі щодо ініціювання чи неініціювання питання заміни сторони у виконавчому провадженні), оскільки предметом розгляду за ст. 432 ЦПК України є наявність або відсутність матеріального обов`язку боржника, а не дії чи бездіяльність стягувача. Водночас саме боржник фактично несе тягар обмежень та обтяжень, пов`язаних із існуванням виконавчого документа (ризик повторного пред`явлення, арештів, інших заходів примусового виконання), що за наявності належних доказів припинення зобов`язання обумовлює необхідність судового захисту шляхом визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 432 ЦПК України предметом доказування є наявність чи відсутність обов`язку боржника, який підлягає виконанню за виконавчим документом. Механізм заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) спрямований на забезпечення можливості подальшого примусового виконання на користь правонаступника, тоді як у цій справі встановлено припинення зобов`язання та відсутність предмета примусового виконання.

Отже, за встановлених обставин, коли боргове зобов`язання припинилося (анульовано), а виконавчий лист зберігає формальну чинність і може бути повторно пред`явлений, наявні матеріально-правові підстави для застосування статті 432 ЦПК України та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 258261, 353, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Огійченко Євгенії Валеріївни, заінтересовані особи: АТ «УКРСИББАНК», Запорізький відділ ДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного МУ Мін`юсту (м. Одеса), ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 317/4490/16-ц, виданий 02.03.2017 Запорізьким районним судом Запорізької області у справі № 317/4490/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 42661,24 долара США та судовий збір 17443,27 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали..

Суддя: Р.В. Мінгазов