УХВАЛА

04 лютого 2026року

м. Київ

справа № 201/11705/25

провадження № 61-437ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року та постанову Дніпровськогоапеляційного суду від 24 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_2 , в якому просила зменшити розмір аліментів з неї на трьох дітей до загального розміру на всіх дітей 1/2 частини заробітної плати (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, звільнити її від сплати аліментів на трьох дітей, звільнити її від сплати заборгованості за аліментами, яка матиме місце станом на день ухвалення рішення в цій справі.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року визначено суму судового збору, яка підлягає сплаті за позовну вимогу про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам в розмірі

4 416 гривень, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, про що повідомлено позивачку та надано строк для виправлення виявлених недоліків (подання доказів про сплату судового збору в сумі 10 867 грн 20 коп.) не пізніше 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року залишено без змін.

12 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В касаційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору до ухвалення постанови, посилаючись на відсутність достатніх та доступних коштів для сплати судового збору у зв`язку з арештами всіх рахунків.

На підтвердження доводів, вказаних у клопотанні, надано: постанови про арешт коштів боржника, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого (перехованого) податку та військового збору, відповідь з Державної фіскальної служби України, відповідь з Державної податкової служби про відсутність інформації про майновий стан та доходи, відповідь з Міністерства внутрішніх справ України про відсутність транспортних засобів, виписку за рахунком АТ «Сенс Банк» та довідка з АТ «ПУМБ» про наявність боргу, довідка з АТ «ПриватБанк», виписку по картці АТ «Акцент банк», довідка АТ «Універсал Банк» про відпустіть операцій.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Згідно із частинами першою, третьою та п`ятою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зазначав, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Верховний Суд зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан заявника для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Наведені у клопотанні доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

З урахуванням обставин справи та наданих заявником доказів, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки надані докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору у визначеному судом розмірі.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3 328,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 532 грн (3 328,00 грн х 0,2) х 0,8.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу особи ОСОБА_1 на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року та постанову Дніпровськогоапеляційного суду від 24 грудня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська