Провадження № 2-др/463/5/26
09 лютого 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,
за участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.,
у відкритому судовому засіданні, розглянувши заяву представника відповідача Михайлюк Анжели Романівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
рішенням суду від 27 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №593 від 09.03.2021 в розмірі 1900,00 грн та №/1 від 12.03.2021 в розмірі 2000,00 грн, що в загальному розмірі становить 3 900 грн (три тисячі дев`ятсот гривень). В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати в розмірі 1 272,95 грн (одна тисяча двісті сімдесят дві гривні дев`яносто п`ять копійок).

Представник відповідача Михайлюк А.Р. подала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в порядку ст. 141 ЦПК України. Зазначає, що станом на 02.02.2026 відповідач у справі № 463/10357/25 загалом поніс витрати на правову допомогу у розмірі 11000 гривень. Понесені відповідачем витрати на правничу допомогу підтверджуються наступними документами: 1. Копією договору допомоги № 11/11/25 від 11.11.2025 року. про надання правової 2. Копією акта про прийняття-передачі наданих послуг № 1 від 02.02.2026. 3. Квитанціями про оплату гонорару адвокату за договором про надання правової допомоги від 11.11.2025, від 29.01.2026. А тому просить ухвалити у справі № 463/10357/25 за позовом ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості додаткове рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , PHOKПП: НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень.

Крім того, 05.02.2026 на адресу суду від представника позивача Сердійчук Я.Я. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. Мотивує тим, що заявлений представником відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеним та не відповідає критеріям розумності, необхідності й співмірності, визначеним частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Дана справа є малозначною, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, не характеризується складністю фактичних обставин чи правового аналізу, а підготовка процесуальних документів не вимагала значного обсягу юридичної роботи або витрат часу. Правовідносини, що стали предметом спору, є типовими для спорів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а відповідна судова практика є сталою та загальнодоступною. За таких обставин сума витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн не є співмірною ані з ціною позову, ані з обсягом фактично виконаних адвокатом робіт. Представник позивача також звертає увагу на правові висновки Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими відшкодуванню підлягають лише ті витрати, які були фактично понесені, необхідні для захисту прав сторони та обґрунтовані за своїм розміром. Наявність договору між клієнтом і адвокатом сама по собі не є безумовною підставою для покладення відповідних витрат на іншу сторону спору. З урахуванням викладеного представник позивача вважає, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною та підлягає залишенню без задоволення.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Личаківського районного суду від 27 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №593 від 09.03.2021 в розмірі 1900,00 грн та №/1 від 12.03.2021 в розмірі 2000,00 грн, що в загальному розмірі становить 3 900 грн (три тисячі дев`ятсот гривень). В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати в розмірі 1 272,95 грн (одна тисяча двісті сімдесят дві гривні дев`яносто п`ять копійок).

Відповідно до вимог ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Оскільки представником відповідача подано відповідну заяву про подання доказів про розмір витрат, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи адвокатам та такі заяви у строки подано суду, слід постановити по справі додаткове рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом із тим, вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує положення частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, відповідно до яких у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що спір у даній справі виник унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, що підтверджується матеріалами справи та встановлено рішенням суду від 27 січня 2026 року. Саме дії відповідача, які полягали у неналежному виконанні взятих на себе договірних зобов`язань, стали причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

За таких обставин суд дійшов висновку, що понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу є наслідком його власної поведінки та не може бути перекладене на позивача. При цьому суд бере до уваги, що позовні вимоги були задоволені частково, а дії позивача не містили ознак зловживання процесуальними правами чи недобросовісної процесуальної поведінки.

З огляду на викладене, суд вважає що судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 463/10357/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, яким:

у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на користь ОСОБА_1 11 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст додаткового рішення складено та підписано - 09 лютого 2026 року.

Суддя Г.Б. Жовнір