УХВАЛА

26 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 520/6221/14-ц

провадження № 61-13468 ск 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шляпіна Людмила Миколаївна, на постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду першої інстанції із позовною заявою, яку було уточнено, про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 травня 2007 року у розмірі 159 238,39доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2014 року було еквівалентно 1 815 317,65 грн.

2. Заочним рішенням від 05 травня 2015 року Київський районний суд міста Одеси позов задовольнив. Стягнув солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту за № 0 від 25 травня 2007 року у загальній сумі 159 238,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2014 року було еквівалентно 1 815 317,65 грн, яка складалась із: суми основного боргу за кредитом у розмірі 97 634,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2014 року було еквівалентно 1 113 030,33 грн; суми нарахованих і прострочених відсотків у розмірі 61 604,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2014 року було еквівалентно 702 287,31 грн. Стягнув з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати у розмірі 1 218,00 грн з кожного.

3. Ухвалою від 23 червня 2016 року Київський районний суд міста Одеси залишив без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі № 520/6221/14-ц.

4. Київський районний суд міста Одеси ухвалою від 17 березня 2022 року задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт?Плюс» (далі - ТОВ «Укрдебт Плюс») про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 520/6221/14-ц. Замінив стягувача у справі з примусового виконання виконавчих листів з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс».

5. Ухвалою від 15 вересня 2023 року Київський районний суд міста Одеси залишив без задоволення заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 травня 2015 року.

6. Постановою від 21 жовтня 2025 року Одеський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

6.1. Скасував заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 травня 2015 року.

6.2. Постановив нове судове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнив.

6.3. Стягнув солідарно, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту за № 0 від 25 травня 2007 року в загальній сумі 159 238,39 доларів США, яка складається із суми основного боргу за кредитом у розмірі 97 634,24 доларів США, та суми нарахованих і прострочених відсотків у розмірі 61 604,15 доларів США.

6.4. Стягнув з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати у розмірі 1 218,00 грн з кожного.

7. У грудні 2025 року до Верховного Суду засобами Електронного судунадійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шляпіна Л. М., на постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, застосування норми права без урахування висновку, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та закрити провадження у справі № 520/6221/14-ц.

8. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2026 року справу призначено судді-доповідачу Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.

9. Оскільки касаційну скаргу подано із пропуском строку на касаційне оскарження, в касаційній скарзі заявник просив поновити такий строк.

10. Верховний Суд ухвалою 26 січня 2026 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк, на усунення зазначених в ухвалі недоліків, крім іншого заявнику необхідно подати до суду нову заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року разом із доказами, що підтверджують порушення судом апеляційної інстанції порядку вручення оскаржуваної постанови та обґрунтувати, з наданням належних і допустимих доказів, підстави які об`єктивно перешкоджали заявнику отримати копію оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції та подання касаційної скарги в передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) строк, або докази наявності інших об`єктивних та поважних причин пропуску такого строку.

11. 04 лютого 2026 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 січня 2026 року, адвокат Шляпіна Л. М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами Електронного суду направила до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, а також клопотання про виконання вимог ухвали, до якого долучила докази сплати судового збору за подання касаційної скарги.

12. Обґрунтовуючи підстави пропуску строку на касаційне оскарження, адвокат Шляпіна Л. М. зазначає що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції була направлена їй на електронну пошту 18 грудня 2025 року, після звернення до Одеського апеляційного суду із заявою про ознайомлення в електронному вигляді (внесення реєстраційного номеру облікової картки платника податків до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи). Також зазначає, що справа не містить доказів спрямування судового рішення сторонам.

13. На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2026 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі службової записки судді Пророка В. В.

14. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2026 року справу призначено судді-доповідачу Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Петров Є. В.

15. За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

16. Відповідно до інформації, яка міститься в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, постанова Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року доставлена до електронного кабінету Шляпіної Л. М. 19 грудня 2025 року, відтак, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд на підставі статті 390 ЦПК України поновлює його.

17. Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

18. Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

19. Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

20. Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

21. Доводи касаційної скарги містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

22. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.

23. З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 124, 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шляпіна Людмила Миколаївни, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року.

3. Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шляпіна Людмила Миколаївна, на постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року.

4. Витребувати із Київського районного суду міста Одеси матеріали цивільної справи № 520/6221/14-ц.

5. Надіслати копію цієї ухвали скаржнику та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

6. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ А. А. Калараш

/підпис/ Є. В. Петров