Справа № 191/681/26
Провадження № 2/191/409/26
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2026 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2026 до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суддя, розглянувши матеріали позовної заяви встановив наступне.

Відповідно до інформації №2326713 від 10.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру відомості про реєстрацію ОСОБА_1 відсутні.

Однак, відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в УСЗН Хустської РДА та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29.07.2019 у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст.5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Виняток встановлення факту смерті. Такі позови, як зазначили у ВС, подаються у будь-який місцевий суд загальної юрисдикції на території України.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Згідно положень ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Усі справи, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, розглядаються судом за встановленими правилами підсудності, а їх порушення є ознакою незаконності рішення. Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Оскільки, відповідач є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тому територіальна підсудність розгляду даної справи розповсюджується на Іршавський районний суд Закарпатської області.

Враховуючи, що поданий позов територіально непідсудний Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області, а підсудний Іршавському районному суду Закарпатської області, суддя вважає необхідним матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Іршавського районного суду Закарпатської області (90100, Закарпатська обл., Іршавський р-н, м. Іршава, вул. Шевченка, буд. 23).

Керуючись ст. 30, 31, 32, 187, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Іршавського районного суду Закарпатської області (90100, Закарпатська обл., Іршавський р-н, м. Іршава, вул. Шевченка, буд. 23).

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а, в разі подання скарги, не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Я. Ю. Костеленко