КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3831/25
Провадження № 2/488/771/26
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

12.02.2026 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щеглової Я.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін заяву представника відповідача адвоката Мезінова Олега Григоровича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває вказана вище цивільна справа.

29.09.2025 представник відповідача адвокат Мезінов О.Г., через підсистему «Електронний суд», подав до суду заяву про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період та станом на 03.09.2025 проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 . Між тим, до вказаного клопотання ця довідка долучена не була.

09.01.2026 представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи довідки форми 5 від 03.09.2025 № 2723/47 на підтвердження перебування старшого солдата ОСОБА_1 на військовій службі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана процесуальна норма Закону є імперативною і підлягає обов`язковому застосуванню.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» встановлено Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На сьогодні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в України введено воєнний стан, який наразі триває.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону військові частини, установи, організації Збройних Сил України входять до структури Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

На підтвердження проходження військової служби відповідачем суду надано довідку військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2025 № 2723/47 про те, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v.UKRAINE, №19164/04, від 21.10.2010, §47).

Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v.FRANCE, №30979/96, §43, ЄСПЛ, від 20.06.2000).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи (постанова Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №174/760/21).

Встановивши, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 , суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 9901/173/20 (провадження №11-35заі21).

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що на сьогодні відповідач закінчив проходження військової служби.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України, суд дійшов висновку, що заява про зупинення провадження у справі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 251, 253, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі № 488/3831/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до припинення проходження відповідачем ОСОБА_1 військової служби.

Зобов`язати сторони надати суду інформацію про припинення існування обставин, які були підставою для зупинення провадження по справі.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В. Щеглова