Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6084/25
Провадження №: 2-ві/332/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Ретинської Ю.І., за участі секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Блажко Уляни Віталіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення 3% річних від простроченої суми,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Блажко У.В. перебуває цивільна справа № 332/6084/25 (провадження № 2/332/800/26) за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення 3% річних від простроченої суми.

Через підсистему «Електронний суд» 23.01.2026 від позивача надійшла заява про відвід судді Блажко У.В.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 11.11.2025 ним подано позовну заяву до Заводського районного суду м. Запоріжжя з вимогами про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) 3% річних від простроченої суми 10117,44 грн, за період з 11.08.2025 по 01.11.2025 включно в розмірі 69 (шістдесят дев`ять) гривень 02 копійки.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2025 суддею Блажко У.В. відкрито провадження у справі № 332/608/25, судом вирішено проводити провадження у справі в порядку спрощеного провадження і призначено справу до судового розгляду на 09-45 годину 12.12.2025 року. В подальшому суд за власної ініціативи відклав розгляд справи на 22.12.2025 і цього ж дня передав матеріали справи судді цього ж суду для їх сумісного розгляду зі справою № 332/5614/25.

09.01.2026 відмовлено у об`єднанні вказаних вище справ і через 14 днів - 23.01.2026 ОСОБА_1 отримав судову повістку про призначення справи на 12-00 годину 24.02.2026 року.

Позивач зазначає, що по справі № 332/6084/25 суддя Блажко У.В., самостійно вирішує питання перенесення розгляду справи, розгляд даної справи триває понад шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, за цей час судом не вчинялись жодні процесуально значущі дії. Дії судді, щодо передачі справи іншому судді збільшило і так вже порушений строк розгляду справи.

Суддя Блажко У.В. не досліджувала позовні матеріали провадження по якому відкрито у справі №332/5614/25, оскільки їх не надано заявником і такі матеріали відсутні у згаданих вище справах, які передані суддею. Відсутність таких доказів, і як наслідок їх не дослідження судом, ставить під сумнів об`єктивність судді у розгляді справи, оскільки свої висновки суддя зробив на підставі суб`єктивної позиції заявника про так звану однорідність вимог.

Перелічені вище обставини у зазначених вище провадженнях, і дії судді, на думку заявника свідчать про ухилення від здійснення правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, а також про порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу, змагальності сторін. Безумовно такі дії судді не лише не надали змоги досягти процесуальної економії, а вже фактично призвели до порушення розумності строків розгляду справ, і як наслідок упередженості та об`єктивності розгляду даної справи.

Суддя Блажко У.В. 26.01.2026 постановила ухвалу, якою заяву позивача про відвід судді визнала необґрунтованою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 головуючою суддею визначено Ретинську Юлію Ігорівну. У той же день справа передана судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. (частина друга статті 39 ЦПК України).

При цьому, відповідно до змісту заяви ОСОБА_1 , останній обґрунтував відвід судді Блажко У.В. своєю незгодою з процесуальним рішенням судді, відповідно до якого остання самостійно вирішує питання перенесення розгляду справи, а такожпередала матеріали справи №332/6084/25 судді цього ж суду для вирішення питання їх об`єднання в одне провадження зі справою № 332/5614/25, що збільшило і так вже порушений строк розгляду справи. Також суддя Блажко У.В. після повернення матеріалів справи після відмови в об`єднанні цивільних справ не винесла ухвалу про прийняття до свого провадження справи № 332/6084/25. Наведені обставини викликали сумнів у позивача ОСОБА_1 у неупередженості та об`єктивності судді Блажко У.В. Вважає, що такі дії судді свідчать про ухилення від здійснення правосуддя, а також про порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу, змагальності сторін.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 статті 36 ЦПК, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (частина третя статті 40 ЦПК України).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Зазначена мета корелюється з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), у якій визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В аспекті застосування наведених норм, варто зауважити, що жодна норма національного права України не визначає змісту нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості слід керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У постанові від 19.07.2023 у справі № 990/53/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «за усталеною практикою ЄСПЛ, обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції слід встановлювати згідно з:

а) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що наявність упередженості суду (суддів) повинна визначатися окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

б) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можна поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого».

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27 липня 2006 року, № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі Веттштайн проти Швейцарії).

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного та об`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що суддя Блажко У.В. виявляє особисту упередженість. Доказів, що свідчать про упередженість чи небезсторонність у ході розгляду вказаної цивільної справи судді Блажко У.В. не надано, у зв`язку з чим заявлений відповідачем відвід є не вмотивованим.

Ураховуючи вищевикладене, вважаю, що заявлений відвід безпідставний та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Блажко Уляни Віталіївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення 3% річних від простроченої суми (ЄУН 332/6084/25, провадження №2/332/800/25 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту прийняття.

Суддя Ю.І. Ретинська