Справа № 381/2679/25
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2139/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Анапріюк С.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу Виноградова Юрія Ернестовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Анапріюк С.П.,повний текст якого складено 24 липня 2025 року, у справі № 381/2679/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 18 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями було укладено договір № 239168-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання та надало відповідачці кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 23 квітня 2025 року складає 71 970,16 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 14 700,00 грн., сума прострочених платежів по процентах - 53 820,16 грн., сума заборгованості по комісії - 3 450,00 грн., яку ТОВ «Бізнес Позика» і просило стягнути.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «Бізнес Позика» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Виноградов Ю.Е., який діє в інтересах ТОВ «Бізнес Позика», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. На думку представника ТОВ «Бізнес Позика», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позову, пославшись на те, що заявлена до стягнення заборгованість не підтверджена первинними обліковими бухгалтерськими документами. Зазначає, що на виконання умов договору відповідачкою було сплачено 8 300,00 грн., що свідчить про визнання нею боргу. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, що був доданий до апеляційної скарги. Зазначає, що на підтвердження надання відповідачці кредиту ТОВ «Бізнес Позика» було надано суду довідки про перерахування кредитних коштів, надані посередником ТОВ «ПрофітГід», яке надає свої послуги на підставі договору на підставі договору №ПГ-5 від 04 листопада 2020 року. Крім того, в позовній заяві ТОВ «Бізнес Позика» заявляло клопотання про витребування відповідних доказів щодо належності рахунку та надходження коштів у АТ КБ «Приватбанк», яке було залишене судом без розгляду. Також, зазначає, що відповідачкою не було надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за кредитним договором та спростування наданих ТОВ «Бізнес Позика» розрахунків, які відповідають умовам договору. А відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстав для відмови в позові ТОВ «Бізнес Позика».

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 239168-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

18 травня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 239168-КС-004 про надання кредиту. Того ж дня ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 239168-КС-004 про надання кредиту на визначених офертою умовах.

ТОВ «Бізнес Позика» через телекомунікаційну систему відправила ОСОБА_1 одноразовий ідентифікатор UA-0647 на номер телефону НОМЕР_1 (який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржник ввів/відправив.

Пунктом 2. 1 Договору № 239168-КС-004 про надання кредиту на визначених офертою умовах, визначено, що ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.

Пунктом 2.3 договору визначено, що кредит надається строком на 24 тижні, термін дії договору до 02 листопада 2024 року.

Згідно з п. 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,14874498 фіксована.

Відповідно до п. 2.5 договору комісія за надання кредиту становить 3 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений у п. 3.2.3. та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня прострочення платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3.1. Додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Вказані обставини підтверджуються пропозицією (оферти) укласти договір про надання кредиту № 239168-КС-004; прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 239168-КС-004; договором № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року; паспортом споживчого кредиту, анкетою клієнта (витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://bizpozyka.com); правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

19 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредиту № 239168-КС-004, відповідно до умов якої, відповідачу додатково надано кредит у розмірі 3000,00 грн.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором № 239168-КС-004 про надання кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка відповідно до наданого ним розрахунку станом на 23 квітня 2025 року складає 71970,16 грн., з яких сума прострочених платежів по тілу кредиту - 14700,00 грн., сума прострочених платежів по процентах - 53820,16 грн., сума заборгованості по комісії - 3450,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в позові ТОВ «Бізнес Позика».

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Бізнес Позика», суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Бізнес Позика» було доведено укладення між ним та ОСОБА_1 договору № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року, разом з тим, позивачем не було доведено належними і допустимим доказами наявності у відповідачки боргу за кредитним договором у заявленому розмірі, надані позивачем розрахунки не підтверджені первинним бухгалтерськими документами.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як було встановлено судом, 18 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 239168-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, строком на 24 тижні, до 02 листопада 2024 року, зі сплатою процентів за стандартною ставкою в день у розмірі 1,50000000, та зниженою процентною ставкою в день в розмірі 1,14874498, а також сплатою комісії за надання кредиту в сумі 3 000,00 грн.

19 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредиту № 239168-КС-004, відповідно до умов якої, ОСОБА_1 додатково надано кредит у розмірі 3 000,00 грн., зі сплатою додаткової комісії за надання кредиту в сумі 450 грн.

Вказані обставини не оспорювалися сторонами, а відтак, у колегії суддів відсутні підстави для перегляду обґрунтованості висновків суду першої інстанції у вказаній частині.

На підтвердження наявності та розміру заборгованості ТОВ «Бізнес Позика» надало суду копію анкети клієнта ОСОБА_1 , в якій зазначено особисті дані ОСОБА_1 , та номер банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказів грошових коштів, відповідно до яких ТОВ «ПрофітГід» підтвердило, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04 листопада 2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника було здійснено успішний переказ коштів на вказаний рахунок на підставі договору № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року та додаткової угоди до нього від 19 травня 2024 року: 18 травня 2024 року о 08:48:15 в сумі 20 000,00 грн. та 19 травня 2024 року о 10:47:21 в сумі 3 000,00 грн., довідку про стан заборгованості, а також розгорнутий розрахунок заборгованості, в якому відображено механізм утворення заборгованості та нарахування позивачем заявлених до стягнення сум за кожен день, відповідно до яких ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним договором, яка станом на 23 квітня 2025 року складає 71 970,16 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 14 700,00 грн., сума прострочених платежів по процентах - 53 820,16 грн., сума заборгованості по комісії - 3 450,00 грн.

Вказані документи містять інформацію щодо предмета доказування, а отже, згідно з ст.ст. 76, 77 ЦПК України, є належними доказами в справі.

Також разом з позовною заявою ТОВ «Бізнес Позика» просило суд витребувати у АТ КБ «Приватбанк» документи на підтвердження відкриття ОСОБА_1. карткового рахунку № НОМЕР_2 , та руху коштів по ньому за період з 18 травня 20204 року по 02 листопада 2024 року.

При цьому колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні докази на спростування факту отримання ОСОБА_1 кредиту на підставі договору № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року та додаткової угоди до нього від 19 травня 2024 року, а також наданого позивачем розрахунку, відповідачка не скористалася своїм правом на подання відзиву, в якому б висловила заперечення щодо наявності у неї заборгованості.

Крім того, з самого розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості здійснила платежі на загальну суму 8 300,00 грн., що і були враховані ТОВ «Бізнес Позика» в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Вказані обставини підтверджують факт надання відповідачці кредиту та наявність у неї заборгованості.

А відтак, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, закріплений ст.ст. 12, 13 ЦПК України, у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про недоведеність наявності у відповідачки боргу за кредитним договором.

Разом з тим, на думку колегії суддів, у ТОВ «Бізнес Позика» відсутні підстави для стягнення заборгованості у повному обсязі, оскільки вона була нарахована з порушенням вимог чинного законодавства.

22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».

Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частинами 4 та 5, якими визначено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х100%, де: ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року та додаткової угоди до нього від 19 травня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 кредит зі сплатою процентів за стандартною ставкою в день у розмірі 1,50000000, та зниженою процентною ставкою в день в розмірі 1,14874498, а також з нарахуванням комісії в сумі 3 450,00 грн., шо також входить до загальних витрат по кредиту та має закладатися при розрахунку максимальної денної процентної ставки.

Укладеним сторонами договором № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року та додатковою угодою до нього від 19 травня 2024 року було передбачено надання ОСОБА_1 кредиту строком на 24 тижні по 02 листопада 2024 року.

Відтак, за розрахунком колегії суддів, з урахуванням максимальної денної процентної ставки, що визначена ст. 8 Закону України №1734-VIII, розмір заборгованості за процентами та комісіями, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» становить 38 610,00 грн.

Відповідно, всього з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договором № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року в розмірі 53 310,00 грн., з яких: 14 700,00 грн. - заборгованість за кредитом, 38 610,00 грн. - заборгованість за процентами та комісіями.

В іншій частині нарахована ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість стягненню не підлягає.

Враховуючи викладене, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (74%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню 1 792,58 грн. судового збору за подання позовної заяви (2 422,40 грн. х 74%) та 2 688,86 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (3 633,60 грн. х 74%).

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виноградова Юрія Ернестовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 239168-КС-004 про надання кредиту від 18 травня 2024 року в розмірі 53 310,00 грн., з яких: 14 700,00 грн. - заборгованість за кредитом, 38 610,00 грн. - заборгованість за процентами та комісіями.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 1 792,58 грн. судового збору за подання позовної заяви та 2 688,86 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді