УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Новасардової І.В. від розгляду цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку,

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку у розмірі 11 916,12 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 року вказана заява передана в провадження судді Новасардової І.В.

Ухвалою суду від 14.11.2025 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 24.02.2026 року, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку без розгляду.

Ухвалою суду від 24.02.2026 року, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів. Судове засідання відкладено на 23.03.2026 року.

26.02.2026 року відповідачем ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід головуючому судді Новасардовій І.В.

В обґрунтування заяви про відвід заявник зазначає, що 24.02.2026 відбулося судове засідання, під час якого суддя відмовила у задоволенні клопотання відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за нововиявленими обставинами. Після цього, суддею було розглянуто клопотання відповідачів від 15.12.205 про витребування у нього оригіналів письмових доказів - ордерів серії АР № 1205745 від 07.11.2025 та від 18.08.2025. Але суддя без будь-яких пояснень та мотивації відмовила у задоволенні цього клопотання протокольною ухвалою. Внаслідок відмови у витребуванні оригіналів зазначених примірників ордерів суддя не виконала і не може виконати імперативних приписів ч.5 ст.62 ЦПК України. Тому матеріали справи не містять, зокрема, оригіналу ордеру АР № 1205745 від 07.11.2025, наданий із позовною заявою представником адвокатом Штабовенко Д.В. на підтвердження своїх повноважень, зокрема, на підписання позовної заяви від імені ОСББ «НД-58» і звернення з нею до суду, чим також порушила принцип змагальності сторін, у зв`язку з чим, на думку відповідача наявні підстави для задоволення заяви про відвід.

Приписами ч. 7 ст. 40 ЦПК України визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали заяви про відвід суд приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви заявника в неупередженості та об`єктивності головуючого судді Новасардової І.В. зводяться до незгоди заявника з процесуальними діями суду та ухвалами, постановленими у справі у судовому засіданні 24.02.2026 року, зокрема щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та відмови у клопотанні відповідача про залишення позову без розгляду.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді не ґрунтуються на вимогах п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності та обґрунтованості обставини, що викликають сумнів в неупередженості або зацікавленості судді, а також наведені позивачем підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а є лише незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, тому не можуть бути підставою для відводу в розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Крім того, як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 року №8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Не погодження з процесуальними рішеннями та діями судді не є підставою для його відводу та не свідчать про упередженість судді у розгляді цієї справи.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства України, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у заяві доводи про відвід судді є необґрунтованими, а тому питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку ч.1 ст.33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 40, 252, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Новасардової І.В. у цивільній справі № 335/11196/25 необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Новасардової І.В. у цивільній справі № 335/11196/25 для розгляду, в порядку визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Новасардова