Провадження № 2/161/456/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 лютого 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за умовами якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі та зобов`язалася його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Вказує, що на виконання умов вищезазначеного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, однак, всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах у строк, вказаний в договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги, в тому числі і за вказаним кредитним договором.

Згідно п.1.3. Договору факторингу передбачено, що ТОВ «Брайт Інвестмент» одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до витягу з додатку №1 до Договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 08.08.2019 року в сумі 22912,39 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19100 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 3812,39 грн.

На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість по кредитного договору № від 08.08.2019 року та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 08.08.2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № на придбання товарів та послуг, який особисто підписано відповідачем.

Згідно п. 1 Кредитного договору, сума кредиту становить 7948 грн., строк кредитування - 24 місяці, фіксована процентна ставка - 0,01 % річних.

Згідно п. 1.3 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних платежів (а.с. 8-11).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 також підписала заяву-анкету на отримання платіжної картки №_Card.

Згідно фіскального чека, рахунку-фактури № СФLCК- від 08.08.2019 року, видаткової накладної № ЧLСК2-0054 від 08.08.2019 року, ОСОБА_1 за картковим рахунком здійснювала операції по перерахунку коштів за товари.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим у неї утворилась заборгованість перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № від 08.08.2019 року на суму 22912,39 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19100 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 3812,39 грн.

Разом з тим, 24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги, в тому числі і за вказаним кредитним договором.

Згідно п.1.3. Договору факторингу передбачено, що ТОВ «Брайт Інвестмент» одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до витягу з додатку №1 до Договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 08.08.2019 року в сумі 22912,39 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19100 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 3812,39 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула.

Отже, ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити.

Згідно свідоцтва про зміну імені від 22.09.2021 року серії НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № від 08.08.2019 року в сумі 22912,39 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 5000 грн. підтверджується договором про надання правової допомоги № 43115064 від 01.07.2025 року укладеного з Адвокатським бюро «Ольги Клещ», додатковою угодою № від 01.09.2025 року, детальним описом робіт , виконаних АБ «Ольги Клещ» від 01.09.2025 року, актом № про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.09.2025 року, платіжною інструкцією №1838 від 01.10.2025 року про перерахунок коштів в розмірі 5000 грн.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (висновки Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача, проте зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачадо 2500 грн. що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № від 08.08.2019 року в розмірі 22912 (двадцять дві тисячі дев`ятсот дванадцять) грн. 39 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу по тілу кредиту у розмірі 19100 грн., заборгованості за відсотками 3812,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Брайт Інвестмент» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», код ЄДРПОУ - 43115064, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9.

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.