Провадження №: 2/752/3634/26
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 лютого 2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанова А.О., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Моценко О.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Моценко О.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Підстава для залишення позовної заяви без руху - несплата позивачем судового збору за подачу позовної заяви у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана, зокрема, фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір», визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. та надати до суду документ, який би підтверджував сплату судового збору, з урахування вимог ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 3 статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в обліково-статистичній картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви долучено копію платіжної інструкції №1.332163029.1 від 30.09.2025 на суму 1 211,20 грн.

Разом з тим, за наданою позивачем квитанцією до платіжної інструкції не було здійснено зарахування вказаних коштів до Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва у справі №752/27876/25.

Вказане платіжне доручення вже було долучено до іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Моценко О.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Одночасно роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання ухвали щодо усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута останньому.

Зазначену ухвалу суду отримано представником позивача 03 грудня 2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, яку долучено до матеріалів справи.

18 грудня 2025 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява адвоката Моценка О.В. про усунення недоліків позовної заяви.

В зазначеній заяві про усунення недоліків позовної заяви представник позивача - адвокат Моценко О.В. констатував, що факти, викладені в ухвалі суду не знайшли свого підтвердження та не заслуговують на увагу.

Адвокат Моценко О.В. зазначив, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір на реквізити Голосіївського районного суду міста Києва, з позовами у 2024 році ОСОБА_1 не звертався, відсутні жодні відкриті провадження за 2025 рік за позовом ОСОБА_1 , де могла би використовуватися платіжна інструкція №1.332163029.1 від 30.09.2025 на суму 1 211,20 грн.

Разом з тим зазначаю, що перевіркою зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, реалізованою за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3" за наданою адвокатом квитанцією до платіжної інструкції не було здійснено зарахування вказаних коштів до Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва у справі №752/27876/25.

Відсутність відкритих проваджень у цивільних справах за позовом ОСОБА_1 у 2025 році не спростовує факту відсутності сплати судового збору за подачу позовної заяви у справі 752/27876/25.

У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження тощо, позивач має право звернутися до суду із заявою про повернення сплаченого судового збору, а не використовувати копію платіжного доручення при подачі інших позовних заяв до суду.

Наголошую, що суддя має право на перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, реалізованого за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3", виключно у справах, які перебувають у нього у провадженні.

Отже, у справі 752/27876/25 за позовом ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Моценко О.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу судовий збір не сплачений, недоліки позовної заяви не усунуті.

Таким чином, вважаю, що твердження адвоката Моценко О.В. про те, що факти, викладені в ухвалі суду не знайшли свого підтвердження та не заслуговують на увагу є безпідставним, доводи суду, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху знайшли своє підтвердження та заслуговували на увагу.

Відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 261 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду за правилами, встановленими статтями 353-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя А.О. Митрофанова