Справа № 570/624/26
Номер провадження 2-з/570/4/2026
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Якобчука П.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в :

10.02.2026 р. до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики. Сума заборгованості відповідача є значною та становить 30000 тисяч доларів США.

Разом із позовною заявою представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Якобчук П.О. подав заяву про забезпечення позову від 10.02.2026р. вх.№2543.

У заяві представник позивачки - адвокат Якобчук П.О. просить суд вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , та знаходяться у нього, у межах суми позовних вимог у розмірі 30000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів, що станом на 09.02.2026 р. еквівалентно 1291461 (один мільйон двісті дев`яносто одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заяви про забезпечення позову з огляду на предмет позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Як вбачається із п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є стягнення грошових коштів у сумі 30000 доларів США (що станом на сьогодні еквівалентно 1291461 грн.), які відповідач отримав від позивачки у користування за договором позики.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивачки - адвокат Якобчук П.О. вказує, що фактичні обставини справи свідчать про наявність реального та об`єктивного ризику того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову виконання можливого рішення суду може бути істотно ускладнене або унеможливлене. Сам факт невиконання грошового зобов`язання у встановлений строк, відсутність реакції відповідача на позасудові вимоги позивача та ухилення від повернення боргу підтверджують недобросовісну поведінку та створюють обґрунтовані підстави вважати, що у подальшому він може вчиняти дії, спрямовані на уникнення виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Будь-яких доказів, що у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права відповідача або інших осіб, суду не представлено.

Суд бере до уваги, що арештовані грошові кошти фактично зберігаються в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ними.

У постановах Верховного Суду від 02 серпня 2019 року у справі № 915/538/19 та від 06 листопада 2018 року в справі № 923/560/17 викладена правова позиція про те, що накладення арешту на грошові кошти відповідачів слід обмежувати розміром ціни позову та можливих судових витрат; суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру загальної суми позовних вимог та можливих судових витрат.

Сам лише факт відсутності вказаних позивачем відкритих банківських рахунків, майна боржника не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти в межах суми позову, що належить відповідачу, оскільки як передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі № б/н (провадження № 61-16635ав20), від 28 вересня 2023 року в справі № б/н (провадження № 61-11439ав23).

Крім того, не зазначення позивачем чіткої інформації про конкретні рахунки, що належать відповідачу та у яких саме банківських установах, не може бути підставою для відмови у задоволенні вимоги про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, оскільки, з урахуванням вимог законодавства про банки та банківську діяльність, така інформація не є у загальному доступі, становить банківську таємницю, відповідно не може бути надана заявником.

Так, забезпечення позову у даній справі є пропорційним та відповідає меті застосування заходів забезпечення, свідчить про дотримання справедливого балансу інтересів сторін спору. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли наслідком невжиття заходів забезпечення позову є неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає інтереси як позивача, так і відповідача.

Суд вважає, що обраний представником позивачки вид забезпечення позову є доцільним та співмірним з заявленими вимогами позовної заяви, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника та утруднити виконання рішення суду в майбутньому.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Водночас, навіть у разі відсутності у суду обов`язку застосування зустрічного забезпечення позову, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку з забезпеченням позову

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з фактичних обставин справи, суд вважає доцільним визначити розмір зустрічного забезпечення в сумі 3000,00 грн., які підлягають внесенню стороною позивачки на депозитний рахунок суду задля забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Якобчука П.О. про забезпечення позову задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та знаходяться у нього, у межах суми позовних вимог у розмірі 30000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів, що станом на 09.02.2026 р. еквівалентно 1291461 (один мільйон двісті дев`яносто одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн.

Застосувати зустрічне забезпечення, шляхом внесення позивачкою ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 3000 (трьох тисяч) грн. на депозитний рахунок за реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988. Банк отримувача ДКСУ, м.Київ. Код банку отримувача (МФО) 820172. Рахунок отримувача UA0010559.

Встановити ОСОБА_1 строк надання зустрічного забезпечення - десять днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.8,9 ст.154 ЦПК України, особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвалу відправити для виконання до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (33001, м.Рівне, вул. Петра Могили, 22Б).

Копію цієї ухвали направити позивачці та її представнику для подальшого звернення до виконання, а відповідачу - до відома.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом відповідно до ч.4 ст.157 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Гнатущенко Ю.В.