УХВАЛА

02 березня 2026 року

м. Київ

справа № 759/24834/24

провадження № 61-2353ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення заборгованості за договором страхування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС») суму несплаченого страхового відшкодування у розмірі 658 802,64 грн та судові витрати у розмірі 34 588,00 грн.

Позов мотивував тим, що 01 квітня 2024 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Єврокаско 5 зірок» № FO-01781108 на підставі чого було застраховано майнові інтереси ОСОБА_1 пов?язані із володінням, користуванням та розпоряджанням транспортного засобу «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

03 червня 2024 року о 22 год.10 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, оскільки позивач, керуючи транспортним засобом «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрала безпечну швидкість руху, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з транспортним засобом «VOLVO FH 400» (тягач), KRONE SDP 27 (напівпричіп), що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Позивач на виконання умов договору у зв?язку із настанням ДТП 06 червня 2024 року звернулася до відповідача із заявою про настання страхового випадку, однак відповідач відмовив у виплаті в повному обсязі, на підставі отриманих документів та проведеної перевірки судовим експертом, а також згідно підпункту 9.1.11. та пункту 14.7. Договору.

Проте, на думку позивача, така відповідь є ухилянням відповідача від виконання своїх зобов`язань щодо виплати відшкодування позивачу, що є неприпустимим грубим порушенням взятих на себе, згідно договору та Закону, обов?язків відповідачем, що і зумовило подання цього позову до суду.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення заборгованості за договором страхування відмовлено.

У лютому 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Конюшко Д. Б., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у справі складає 658 802,64 грн, яка станом на 01 січня 2026 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 х 250 = 832 000 грн).

Враховуючи зазначене вище, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року та постанова Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі, з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Суд вважає, що заявником не обґрунтовано фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів подібних правовідносин.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання заявника на положення підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими.

Інших доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення заборгованості за договором страхування відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник