ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/182/26
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"09" лютого 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Сирбул О. Ф., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Носівська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ознайомившись з заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у заяві заявником не вказано відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників по справі.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Отож, у порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником незазначено у заяві щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, надані із заявою в якості доказів документи не засвідчені належним чином та не містять дати їх засвідчення.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміст позову - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

З заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається з вимогою встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що за деякий час до смерті останнього заявниця переїхала проживати до дядька, так як у нього був слабкий стан здоров`я, він потребував постійного стороннього догляду. Вона постійно до смерті здійснювала за ним догляд, супроводжувала при відвідуванні медичних закладів, вони були пов`язані спільним побутом та вели разом господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Після смерті заявниця здійснювала його поховання та організовувала поминальні обіди.

Однак до заяви заявник не додає доказів на підтвердження викладених фактів, зокрема, медичних документів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 різноманітних хвороб, а також доказів, що він потребував стороннього догляду та допомоги тощо.

Отже заявником не надано та не зазначено докази, що підтверджують обставини, викладені в заяві.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Разом з тим суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення заявника до державного/приватного нотаріуса щодо прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а також не надано постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, саме яка слугує передумовою для звернення особи до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років.

Згідно положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд зазначає, що заявником не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки, зокрема усіх спадкоємців померлого ОСОБА_2 , а також не зазначено установу, у якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Зазначаючи заінтересованою особою Носівську міську раду, заявник не вказує та не обґрунтовує у чому полягає заінтересованість останнньої у даній заяві та встановленні факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 .

Крім того, щодо наявності інших зацікавлених осіб, а у відповідності до ст. 294 ЦПК України, заінтересованих осіб, заявниці не відомо.

Суд вважає за необхідним зазначити, що іншими особами, які мають право на спадщину можуть бути брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом.

Таким чином, судом встановлено, що заявницею не повно визначено коло осіб (саме заінтересованих осіб), які мають брати участь у справі, рішення щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд звертає увагу позивача на положення ч. 9 ст. 43 ЦПК України: якщо позов поданий до суду в електронній формі, позивач має подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху, суддя вважає за необхідне зазначити, що заявник може усунути вказані недоліки протягом п`яти днів із дня отримання ухвали шляхом направлення на адресу Дарницького районного суду м. Києва нової редакції заяви з урахуванням визначених недоліків та у відповідній кількості примірників до кількісного складу учасників процесу або доказ надсилання іншим учасникам справи копію заяви з додатками засобами поштового зв`язку з описом вкладення разом з фінансовим чеком про відправлення або через систему "Електронний суд" в електронний кабінет учасників (у разі його наявності).

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 294 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Носівська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п`яти днів із дня отримання заявником даної ухвали.

Копію ухвали направити заявнику.

В разі якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: