Справа № 171/1398/24
Номер провадження 2/184/45/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Томаша В.І., за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В., розглянувши у м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Галайдюк Федосій Іванович до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України «про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини» -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом та просить суд визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області; виключити запис стосовно батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідного актового запису №197 від 30.10.2019 року в Апостолівському відділі ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області; внести до відповідного актового запису №197 від 30.10.2019 року запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як батька цієї дитини; внести зміни до актового запису №197 від 30.10.2019 року, змінивши прізвище дитини ОСОБА_5 з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , по-батькові - з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін.

В судове засідання позивач не з`явився. Відповідно до наданих його представником доказів останній вважається безвісно зниклим з 09.02.2025 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не заявився, про день та час розгляду справи був повідомлений, про важливість своєї відсутності суд не повідомив.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву, відповідно до якої підтримує позовні вимоги позивача, оскільки вважає його дійсним батьком малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав суду письмові пояснення, відповідно до яких просить суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо батьківства по відношенню до малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник третьої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, але надав суду письмові пояснення, відповідно до яких просить суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо батьківства по відношенню до малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке можливе в разі проведення судової експертизи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач по справі - це колишній чоловік ОСОБА_3 , з якою він з жовтня 2018 року по теперішній час перебуває у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючи спільно з ним, ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_10 . На початку жовтня 2023 року ОСОБА_3 зізналася йому, що ОСОБА_5 його син. 19.10.2023 року він письмово звернувся до Апостолівського відділу ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням внести відомості про себе як біологічного батька дитини, але отримав письмову відмову через відсутність на це законних підстав.

В зв`язку з чим просить суд визнати його батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести відповідні зміни в свідоцтво про народження дитини.

З доводами позивача, висловлені ним в позовній заяву суд погодитися не може, оскільки вони є безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами у справі виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3 з 07.04.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , виданим 30.10.2019 року Апостолівським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Батьком дитини зазначений відповідач по справі ОСОБА_2 , оскільки сторони на час народження дитини перебували у зареєстрованому шлюбі, але не так, як зазначив позивач по справі, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень Апостолівського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було здійснено на підставі ч.І ст. 135 СК України та видано свідоцтво про народження за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записали за її вказівкою.

Відповідно до рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 був розірваний.

Таким чином, всі діти народжені під час перебування ОСОБА_16 та ОСОБА_17 зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно із положеннями ч.1ч.2 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернуто увагу суддів, що оспорити батьківство має право жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Як вбачається з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису

Відповідно до п. 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Позивачем подано позов про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис, оскільки стверджує, що саме він є біологічним батьком самої меншої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не відповідач по справі ОСОБА_2 , який записаний в свідоцтві про народження дитини батьком.

У той же час, з народження дитини особа, яка вказана в актовому записі про народження дитини, визнавала себе її батьком, несла відповідні обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Сторона позивача посилається на те, що на початку жовтня 2023 року від ОСОБА_3 йому стало відомо про те, що він є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але з такими доводами позивача суд погодитися не може, оскільки вони не відповідають дійсності та встановленим обставинам справи.

Позивач стверджує, що він проживав однією сім`єю разом з ОСОБА_18 з жовтня 2018 року, про вагітність останньої він знав з першого місяця вагітності і про її народження саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , але про те, що саме він є батьком вказаної дитини випадково дізнався лише в жовтні 2023 року, що є голослівним.

Позивач звернувся до суду з позовом 11.06.2024 року, тобто майже через п`ять років після народження дитини, а не протягом одного року з від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

За змістом ст. ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено та не надано суду жодних належних та допустимих доказів по справі, які б свідчили щодо факт споріднення його та дитини ОСОБА_19 , від проведення судової молекулярно генетичної експертизи сторона позивача відмовилася, оскільки на даний час позивач вважається безвісно зниклим.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що позивачем не було надано жодного доказу того, що він є біологічним батьком дитини, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог останнього.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,13,141,200,206,259,223,264 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Галайдюк Федосій Іванович до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України «про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини» - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.02.2026р.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш