Провадження № 2/344/384/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретарів: Волосянко І.В. Чабанюк Ю.Б.,

представника позивача Кардаш О.А.,

представника відповідача Яворської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 153904,91 грн, покликаючись на те, що позивач надає послуги теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , в якій проживають відповідачі. ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010.

Позивач зазначав, що в перехідний період від моменту введення в дію 01.05.2019 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених таким договором, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами визначеними законом. У разі якщо, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг укладеними до введення в дію цього закону передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Відтак, не укладення договорів, які передбачені новим законом не виключає можливості стягнення з боржника на користь заявника вартості отриманих послуг з надання теплопостачання. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі, не виконували належним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.07.2023 у них наявна заборгованість у розмірі 153 904 грн 91 коп з оплати за постачання теплової енергії.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2024 року позов Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яким на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, буд. 59 «А», із зарахуванням на розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_2 , в АТ "Укрбудінвестбанк", заборгованість за надані послуги теплопостачання, станом на 01 липня 2023 року, у розмірі 153 904 (сто п`ятдесят три тисячі дев`ятсот чотири) гривні 91 копійку та понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі по 894 гривні 67 коп. з кожного.

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2024 року, покликаючись на те, що про розгляд справи дізнався лише після ознайомлення зі справою, а тому не міг з`явитися по незалежним від нього причинам. Що стосується заперечення проти позовних вимог позивача та докази, якими воно ґрунтується, заявник зазначив, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 встановлено індивідуальне автономне газове опалення ще з 2022 року, про що ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» знає, оскільки погоджувало відповідні документи. Івано-Франківським виконавчим комітетом їм був наданий дозвіл на від`єднання від централізованого опалення яке надавало дане підприємство ще в 2018 році, оскільки у них у квартирі були відсутні батареї опалення, бо в 2017 році прорвало систему опалення, тому на той момент балансоутримуюча компанія ЖЕО № 1 склала відповідні акти та документи та запаяла до них вхід в квартиру тепла та демонтувала пошкоджені батареї, про що позивачу було відомо. Теплопостачання їм ніхто не відновлював до квартири, тому вони зверталися в міськвиконком, щоб нам в порядку виключення погодили встановити опалення, оскільки комунікації у квартирі, які були пошкодженні ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» замінювати відмовлялися, оскільки по ремонтувати їх було неможливо. Всіма необхідними документами та дозволами займалася його покійна дружина. Ввесь пакет документів був наданий відповідним структурам, на підставі чого їм було надано проект на реконструкцію системи газопостачання квартири АДРЕСА_1 , на підставі якого їм було встановлено індивідуальне опалення. У зв`язку з цим, вважає, що заочне суду рішення підлягає перегляду для реалізації його права.

Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2024 року, ухвалене по цивільній справі за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

У запереченні на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 вказав, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 відрізане центральне опалення та гаряче водопостачання ще з 01.09.2017 року, про що була написана заява № А-325 від 15.09.2017 року та видані відповідні технічні умови № 498 від 20.09.2017 Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго». У квартирі встановлено індивідуальне автономне газове опалення про що позивач знає, оскільки також погоджувало відповідні документи. Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради був наданий дозвіл на від`єднання від централізованого опалення від 05.12.2003 року, який вони одразу не використали, оскільки не мали коштів на встановлення індивідуального опалення у квартирі, тому й продовжували користуватися центральним опаленням, оскільки він є учасником ліквідації в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2 та має пільги, тому користуватись центральним опаленням було дешевше. Про те, що у них є дозвіл на влаштування автономної системи опалення та гарячого водопостачання дане підприємство знало та не заперечувало проти нього. Також Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» погодило у 2017 році від`єднання, оскільки у них у квартирі були відсутні батареї опалення, бо у лютому місяці 2017 року прорвало будинкову систему опалення в їхній квартирі, що призвело до затоплення 5 квартир на стояку які під ними та до відсутності опалення та гарячої води у всьому під`їзді. Тому на той момент балансоутримуюча компанія ЖЕО № 1 склала відповідні акти та документи та запаяла до них вхід у квартиру тепла та демонтувала пошкоджені батареї, оскільки потрібно було відновити опалення у під`їзді, а замінювати прорвані батареї ні балансоутримуюча компанія ЖЕО № 1, ні ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» не хотіли. Теплопостачання до квартири ніхто не відновлював, тому вони зверталися у міськвиконком щоб їм у порядку виключення погодили встановити опалення, оскільки у них був дозвіл на влаштування автономної системи опалення та гарячого водопостачання, а Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» відмовлялося підписувати документи на встановлення. Пошкоджені комунікації у квартирі ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» замінювати також відмовлялися, оскільки поремонтувати їх було неможливо, тоді міськвиконком зобов`язав Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» погодити їм документи. Усіма необхідними документами та дозволами займалася його покійна дружина. Ввесь пакет документів був наданий відповідним структурам, на підставі чого їм було надано проект на реконструкцію системи газопостачання квартири АДРЕСА_1 , на підставі якого їмм було встановлено індивідуальне опалення.

Відповідач зазначає, що борг не міг виникнути, оскільки з 2017 року вони фізично не користуються централізованим опаленням та подачею гарячої води до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ще у 2017 році квартиру відрізали від даної послуги у зв`язку з аварією та Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» підписані та погодженні усі відповідні документи на від`єднання.

Також відповідач зазначає, що усі оплати за послуги користування теплопостачанням перед Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» були погашені, оскільки підприємство не підписало б їм жодних документів, якщо б був наявний борг перед ним.

Посилаючись на ст. 257 ЦК України, відповідач вказує, що станом на 01.11.2019 року існує заборгованість у сумі 90747,73 грн, яка врахована у загальну суму заборгованості.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подала відповідь на заперечення, у якому покликається на те, що відповідно до витягу з протоколу № 7 засідання комісії міськвиконкому по розгляд питань з влаштування автономних систем опалення і гарячого водопостачання від 05.12.2003 року дозвіл на відключення надано ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . 20 вересня 2017 року ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» видало технічні умови № 498 на виготовлення проектно-кошторисної документації на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і встановлення індивідуального (автономного) опалення за цією ж адресою.

Відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 (зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 року № 169, який набув чинності з 09.12.2007 року), належним документом про відключення від теплопостачання та припинення нарахування за послуги являється саме акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення, який складається у трьох примірниках, підписується представником власника будинку, представником монтажної організації, представником виконавця послуг з ЦО, власником квартир та подається на затвердження головою Комісії. Однак відповідачами такого акту не надано в ДМП «ІФТКЕ». Відповідач не звертався до ДМП «ІФТКЕ» із заявою про складання акту і відповідно не було надано акту на відключення як підтвердження відключення від системи централізованого теплопостачання. Тільки належним чином складений та підписаний акт на відключення від центральної мережі теплопостачання може бути підставою для припинення нарахувань за послуги. Даний факт свідчить проте, що відповідачами не дотримано процедуру відключення квартири центрального опалення.

Враховуючи, що відповідачами порушено Порядок відключення квартири від системи централізованого опалення, позивач вважає що нарахування за послуги теплопостачання та водовідведення у сумі 153904,91 грн здійснено відповідно до чинного законодавства та відлягають стягненню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. 04.02.2026 представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не прибули у судове засідання, належно повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечувала, покликаючись на відсутність надання послуг позивачем з 2017 року. Просила відмовити у задоволенні позову. У подальшому не прибула у судове засідання.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанови Верховного Суду України від 30.10.2013 року в справі № 6-59цс13: «…споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Відповідно до п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У разі відсутності засобів обліку гарячої води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється відповідно до вимог п. 21 Правил, тобто згідно з установленими нармативами (нормами) споживання.

Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року.

Споживачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення".

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору.

Сторона відповідача вказує, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 встановлено індивідуальне автономне газове опалення з 2017 року, про що погоджено відповідними документами.

Як вбачається з витягу з протоколу № 7 засідання комісії міськвиконкому по розгляду питань з влаштування автономних систем опалення і гарячого водопостачання від 05.12.2003 року, ОСОБА_3 надано дозвіл на відключення за адресою: АДРЕСА_2 .

20 вересня 2017 року ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» видало технічні умови № 498 на виготовлення проектно-кошторисної документації на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і встановлення індивідуального (автономного) опалення за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Матеріали справи не містять належних доказів звернення до ДМП «ІФТКЕ» з актом про відключення квартири від централізованого теплопостачання, що засвідчує факт відключення житлового приміщення відповідачів від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання їм послуг з постачання теплопостачання у період, зазначений позивачем у позовній заяві.

Покликання відповідача ОСОБА_3 на наявність документів про від`єднання квартири від централізованої системи опалення від мережі централізованого опалення не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано акту про відключення квартири від централізованого теплопостачання, який би свідчив про дотримання визначеної законом процедури відключення.

Крім того, відповідач покликався на пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та загальний строк якої встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, пред`явленням особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За розрахунком позивача, вартість послуг з постачання теплової енергії позивачем надані відповідачу станом на 01.07.2023 складає 153 904,91 грн.

Як вбачається із додатково наданих розрахунків, станом на 02.04.2017 рік заборгованість за адресою: АДРЕСА_2 складала 33582,58 грн за опалення та 24722, 50 грн за гарячу воду. Вказана заборгованість перебуває поза межами строку позовної давності.

Заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, відтак перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Згідно наданих позивачем розрахунків за 2017-2023 роки, заборгованість, що утворилася за період з 02.04.2017 року по 01.07.2023 року, становить 88 347,11 грн. Зазначена сума заборгованості знаходиться у межах строку позовної давності.

З урахуванням заяви про застосування позовної давності, суд вважає, що з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» підлягає стягненню заборгованість за надані послуги теплопостачання у розмірі 88 347 (вісімдесят вісім тисяч триста сорок сім) гривень 11 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог, слід відмовити за пропуском строків позовної давності.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яким на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, буд. 59 «А», із зарахуванням на розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_2 , в АТ "Укрбудінвестбанк", заборгованість за надані послуги теплопостачання, станом на 01 липня 2023 року, у розмірі 88 347 (вісімдесят вісім тисяч триста сорок сім) гривень 11 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, буд. 59 «А», із зарахуванням на розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_2 , в АТ "Укрбудінвестбанк" понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі по 894 гривні 67 коп. з кожного.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2026 року.

Суддя Антоняк Т.М.