Справа № 675/1412/25
Провадження № 2/675/137/2026
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження під час підготовчого засідання цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 682110100:01:005:0109 площею 0, 1 га, шляхом демонтажу (знесення) огорожі (паркану).

Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10.09.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі та визначено її розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Вказаною ухвалою, з поміж іншого, визначено встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07.01.2026 прийнято до провадження заяву позивача про зміну предмету позову, у відповідності до якої позивач просив зобов`язати ОСОБА_4 , якій належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0642, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:005:0109 площею 0,1 га з цільовим призначенням для обслуговування житлової будівлі та господарських споруд шляхом звільнення земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:005:0109 площею 0,1 га з цільовим призначенням для обслуговування житлової будівлі та господарських споруд, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від насаджень і залишків огорожі (паркану), який знаходиться на території земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0109, та відновити межу між земельними ділянками згідно технічної документації.

Вказаною ухвалою суд відклав підготовче засідання із встановлення відповідачу п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову.

У подальшому, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03.02.2026 продовжив відповідачу, встановлений судом процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву.

Разом з цим представником відповідача 12.02.2026 через систему «Електронний суд» подано зустрічний позов до ОСОБА_3 про зобов`язання ОСОБА_3 , якій належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0109 площею 0, 1 га з цільовим призначенням для обслуговування житлової будівлі та господарських споруд шляхом приведення у відповідність систему координат поворотних точок даної земельної ділянки до рішення Ізяславського районного суду від 12.03.2011 року у справі № 2-6/11р.

Підставою для пред`явлення зустрічного позову, на переконання заявника, є приписи ч. 1 ст. 193 ЦПК України, згідно до яких відповідач має право його подати у строк для подання відзиву.

У судовому засіданні 27.02.2026 представник відповідач просив суд вирішити питання щодо прийняття зустрічного позову та спільного розгляду із первісним позовом.

Представник позивача просив вирішити дане питання на розсуд суду.

Заслухавши позицію представників сторін та розглянувши по суті питання, яке ставить перед судом представник відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії (частина 1 статті 126 ЦПК України).

Пункт 8 частини 2 статті 187 ЦПК України містить процесуальні вимоги до змісту ухвали суду про відкриття провадження у справі, одним з обов`язкових реквізитів якої є встановлення судом строку для подання відповідачем відзиву на позов.

У абзаці 4 резолютивної частини ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10.09.2025 був встановлений строк, що складає п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали (15.09.2025) для подання відзиву на позов.

Також необхідно врахувати і те, що відповідачу судом встановлювався п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову, який ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03.02.2026 було продовжено ще на 10 днів з дати постановлення цієї ухвали.

Будь-яких заяв щодо продовження судом пропущеного строку для подання зустрічного позову ані відповідачем, ані його представником протягом всього часу проведення підготовчого засідання, в тому числі, і в зустрічному позові та в засіданні, де вирішувалося питання про його прийняття до розгляду, не заявлялося.

У той же час главою 1 розділу III ЦПК України, яка має загальну назву «Письмові заяви учасників справи», виокремлено два види заяв учасників справи: (1) заяви по суті справи, (2) заяви з процесуальних питань. Одночасно стаття 174 ЦПК України містить вичерпний перелік заяв по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Варто констатувати, що право подання до суду відзиву на позов, як і власне подання зустрічного позову, не було реалізовано відповідачем, хоча суд, в порядку п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України всіляко сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене право на подання зустрічної позовної заяви відповідачем було втрачено зі спливом строку, встановленого в ухвалі від 10.09.2025.

У даному випадку, суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26.07.2007 у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29; від 08.12.2016 у справі "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33).

Також необхідно врахувати, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, провадження № 14-25цс24).

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, провадження № 11-24апп21).

Правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення, є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі № 925/872/18, від 18.09.2019 у справі № 910/16837/18, від 07.11.2019 у справі № 910/2892/19.

З огляду на викладене, враховуючи, що з клопотанням про поновлення строку на звернення з зустрічною позовною заявою відповідач до суду не звертався, причини пропуску встановленого строку не навів, а також не повідомляв про необхідність продовження строку для подання зустрічного позову, зустрічний позов підлягає поверненню заявнику.

При цьому суд вказує, що поновлення судом строку для подання відзиву на позов для відповідача не свідчить про існування підстав для поновлення строку для подання ним же, зокрема зустрічної позовної заяви, оскільки з відповідним клопотанням до суду не звертався.

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

Як зазначено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2023 у справі № 752/2177/22 (провадження № 61-4447св23) доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 237/3566/17 (провадження № 61-13886св21) вказано, що: «право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України). Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику».

Таким чином, заявником не спростовано того, що він мав можливість подати відповідний зустрічний позов у строк, встановлений для подання відзиву.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наведене, суд не вважає застосування наслідків, передбачених ЦПК України щодо зустрічної позовної заяви, поданої з пропуском встановленого строку та без доведення непереборності підстав, що стало причиною пропуску такого строку, проявом надмірного формалізму.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 49, 127, 178, 193, 194, 197, 198, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії.

Повернути заявнику матеріали зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 03.03.2026.

Суддя Олександр Король