Справа № 439/2139/25
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Рахімової О.В.,

з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б.,

представника Волошина М.М.

представника ОСОБА_1

представника Боровець М.С.

розглянувши під час підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції клопотання представника позивача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_2 , ПП «Західний Буг» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

у с т а н о в и в :

У провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа, за позовом ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_2 , ПП «Західний Буг» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

18 лютого 2026 року від представника позивача Волошина Максима Миколайовича надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Своє клопотання він мотивував тим, що згідно з п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 25 червня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, якою передав справу №456/252/22 за касаційною скаргою Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 403 ЦПК України. Мотивуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що згідно із частиною 4 статті 403 ЦПК України вбачає підстави для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 29 листопада 2023 року у справі №513/879/19 (провадження №14-49цс22), відступу від висновку об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження №61-5252сво23) та у постанові від 02 червня 2025 року у справі №144/1440/22 (провадження №61-12561сво24), від висновку Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 15 жовтня 2024 року у справі №910/14543/23, в частині того, що єдиним належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах уважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Тому просив зупинити провадження у справі до розгляду зазначеної справи у Верховному Суді України.

Представник позивача ОСОБА_3 в підготовчому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представники відповідачів Боровець М.С. та Крет О.І. в судовому засіданні в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі просили відмовити, як необґрунтоване, направлене на затягування розгляду справи.

Розглянувши зазначене клопотання, суд приходить до висновку, що таке задоволенню не підлягає із огляду на таке.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасників справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Cуду від 29 жовтня 2025 року у справі №456/252/22 прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» про визнання недійсними договорів оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами в приміщенні Верховного Суду.

Як вбачається з мотивувальної частини цієї ухвали, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне прийняти справу до провадження Великої Палати Верховного Суду відповідно до ч. 5 ст. 403 ЦПК України, оскільки існує виключна правова проблема і така передача справи необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

В ухвалі, між іншим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що колегія суддів вважала, що такий спосіб захисту як відсутність права потребує додаткового роз`яснення у постанові суду, про що наявна відповідна вказівка у постановах Великої Палати Верховного Суду, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, про необхідність відступлення від яких йдеться. Проте рішення про відсутність права не є рішенням щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Адже за рішенням суду набуття, зміна чи припинення права оренди не відбулося, оскільки, як встановлено судом у цій справі, його не існувало, що також підтверджується у згаданих висновках Великої Палати Верховного Суду, згідно з якими за неукладеним договором ніяких прав у сторін не виникає. Рішення суду про відсутність права може лише констатувати відсутність права оренди, а не припиняти його. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

На даний час судове рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідками розгляду справи №456/252/22 в ЄДРСРУ відсутнє.

В той же час відповідно до постанови ВП ВС від 29 листопада 2023 року у справі №513/879/19 (провадження №14-49цс22), існує висновок щодо застосування норм права до спірних правовідносин що стосується обрання належного способу захисту у спірних правовідносинах. Саме такий спосіб захисту права, який викладений у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду, був обраний позивачем при зверненні до суду.

Основною позовною вимогою позивача у цій справі є визнання укладеним Додаткової угоди від 06.03.2025 до договору оренди землі №б/н від 01.01.2018, укладену між ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_4 . Вимога ж позивача, про визнання відсутнім у ПП «Загідний Буг» права оренди вищезазначеної земельної ділянки та скасування запису щодо його державної реєстрації є похідною та такою, що в повній мірі залежить від задоволення чи відмови у задоволенні основної позовної вимоги.

Тому, на думку суду, навіть у випадку відступу Великою Палатою Верховного Суду від раніше сформованого ними ж висновку щодо застосування такого способу захисту як визнання відсутнім права оренди, не вплине на вирішення основної позовної вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та правильність вирішення справи в цілому.

Здійснюючи системний аналіз цивільного процесуального законодавства України, суд приходить до думки, що чинний ЦПК України не передбачає обов`язку суду зупинити провадження у справі, оскільки зупинення провадження є правом, а не обов`язком суду.

Підстави для зупинення провадження у цивільній справі, що є обов`язком та правом суду, передбачені відповідно статтями 251 та 252 ЦПК України. Однак, суд, дослідивши клопотання про зупинення провадження у справі, приходить до висновку, що судом не встановлено підстав, передбачених ст.251, 252 ЦПК України, для зупинення даної цивільної справи. Зокрема судом не встановлено підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, для зупинення даної цивільної справи, оскільки не немає даних про об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи, до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №456/252/22.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що за таких обставин зупинення провадження у справі є недоцільним та призведе до затягування її розгляду, а тому у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Волошина М.М. необхідно відмовити.

Керуючись статтями 76, 77, 83, 84, 251, 252, 253, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача Волошина Максима Миколайовича про зупинення провадження у справі за позовом ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_2 , ПП «Західний Буг» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №456/252/22 (провадження №14-75цс25), - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2026 року.

Суддя О. В. Рахімова