Справа № 646/736/26
№ провадження 2/646/2027/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.26 м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши позовну заяву, подану адвокатом Демченко Наталією Вікторівною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , третя особа: Куп`янська міська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и в :

До Основ`янського районного суду міста Харкова з позовною заявою звернулась ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить суд встановити факт проживання останньої та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 2017 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 03.02.26 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення її недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Вказана ухвала суду 04.02.26 о 14 годині 13 хвилин доставлена на електронну адресу представника позивача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

У встановлений судом триденний строк, останній день якого припадав на 07.02.2026 року, позивач вимоги ухвали суду не виконав.

09.02.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, яка датована 08.02.2026 року.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Однак, вказані у заяві про усунення недоліків твердження представника позивача щодо отримання ухвали суду від 03.02.2026 року представником позивача 07.02.2026 року не відповідає дійсності, так як відповідно довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «Ухвала суду» від 03.02.2026 року по справі №646/736/26, ), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано 04.02.2026 року о 13 годині 58 хв. одержувачу на цього електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . та документ доставлено до електронної скриньки: 04.02.2026 року о 14 годині 13 хвилин. Відтак, останнім днем триденного строку для усунення недоліків позовної заяви є 07.02.2026 року. Жодних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості позивача скористатися електронним кабінетом у період з 04.02.2026 року по 07.02.2025 року суду, іншими процесуальними можливостями та обгрунтування подання заяви 08.02.2026 року після закінчення строку, встановленого судом, позивачем не надано.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте, представником позивача в заяві про усунення недоліків відсутнє клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, суд вважає, що позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.02.2026 року, оскільки позивачу необхідно було вказати відповідача та дані стосовно останнього, а також конкретизувати позовні вимоги, а саме: вказати з якими саме вимогами до суду звертається позивач.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

З огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху не виконане позивачем , за таких обставин вбачається, що позовна заява підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивача має право повторно звернутися до суду із вказаною позовною заявою, суд вважає за необхідне позовну заяву визнати неподаною та повернути позивчу, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Суддя також враховує та звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду із позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивчаем умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Таким чином, позовна заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, оформлена не належно, тому до неї застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме, не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

З огляду на те, що заявником недоліки заяви не усунуті у відповідності до ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова від 03.02.2026 року, за таких обставин вбачається, що позовна заява визнається неподаною та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 185, 260 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву, подану адвокатом Демченко Наталією Вікторівною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , третя особа: Куп`янська міська військова адміністрація Куп`янського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу- визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко