Справа № 157/1113/25 Головуючий у 1 інстанції: Антонюк О. В.
Провадження № 22-ц/802/367/26 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

вивчивши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ПрАТ «Волиньобленерго» та ТОВ «Волиньелектрозбут» забезпечити надання послуг по електропостачанню (розподілу та постачанню електричної енергії) відповідно до чинних тарифів та нормативів у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У решті позову відмовлено.

Вважаючи дане рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, а саме:

1)визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо ініціювання відключення газо- та електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)визнати протиправними дії ПрАТ «Волиньобленерго» щодо припинення розподілу електричної енергії до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинені за заявою власника без урахування прав фактичного споживача;

3)визнати протиправними дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо припинення розподілу природного газу до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинені за заявою власника без урахування прав фактичного споживача;

4)зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити розподіл природного газу (фізично відновити цілісність газопроводу-вводу та зняти пломби) до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

5)зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» укласти з ним договір розподілу природного газу за вказаною адресою;

6)зобов`язати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» укласти з ним договір постачання природного газу за вищезазначеною адресою;

а також змінити мотивувальну та резолютивну частини рішення суду першої інстанції, а саме :

7)зобов`язати ПрАТ «Волиньобленерго» відновити розподіл електричної енергії до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

8)зобов`язати ПрАТ «Волиньобленерго» укласти з ним договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , та відкрити на його ім`я особовий рахунок;

9)зобов`язати ТОВ «Волиньелектрозбут» укласти з ним договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надання суду доказів надсилання копії апеляційної скарги і копій доданих до неї матеріалів відповідачу та сплати судового збору в розмірі 13080 грн 96 коп.

На виконання вказаної ухвали апеляційного суду позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд» надав докази надіслання копії апеляційної скарги і копій доданих до неї матеріалів відповідачу ОСОБА_2 та заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» він як споживач житлово-комунальних послуг є звільненим від сплати судового збору за цим позовом, що пов`язаний з порушенням його прав. На підтвердження даних обставин позивач долучив до вказаного клопотання копії квитанцій про оплату ним житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши вищезазначене клопотання та додані до нього докази, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для звільнення заявника від сплати судового збору з огляду на таке.

Пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

На підтвердження обставин щодо захисту прав споживача заявником повинні бути додані необхідні документи залежно від заявлених вимог (як приклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер) (пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»).

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відтак саме позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду зобов`язаний довести те, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Однак, позивач ОСОБА_1 , хоча й вважає себе споживачем послуг, які надають відповідачі ТОВ «Газорозподільні мережі України», ПрАТ «Волиньобленерго», ТОВ «Волиньелектрозбут» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», звернувшись до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, не дотримався вищевказаних вимог процесуального закону та не надав доказів, які б підтверджували, що він є індивідуальним споживачем таких житлово-комунальних послуг в розумінні пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме не надав доказів на підтвердження того, що він є власником (співвласником) будинку за адресою: АДРЕСА_1 , або ж користується даним об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб за згодою власника відповідача ОСОБА_2 , та з ним або від його імені укладено відповідні договори про надання таких послуг.

З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що повторно заявлене позивачем клопотання щодо звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів, які є підставою для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, наведене свідчить про те, що скаржник ОСОБА_1 не виконав усі вимоги ухвали апеляційного суду від 03 лютого 2026 року, а саме не сплатив судовий збір в розмірі 13080 грн 96 коп.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк, установлений ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 127, 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 22 січня 2026 року - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді