"29" січня 2026 р. Справа № 363/6155/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю: секретаря

судового засідання Шевченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 20.11.2019 року у розмірі 39 815,70грн., з яких 32 189,35грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 7 626,35грн. сума заборгованості за простроченими відсотками, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 20.11.2019 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 20.11.2019 року відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив такі умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000,00 гривень (пункт 1.2. Договору) кредитний ліміт було збільшено до 75 000,00грн.; 2) тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 20 років з пролонгацією (пункт 1.2. Договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 43,2 % (пункт 1.3. Договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (пункт 1.4. Договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 гривень, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (пункт 1.4. Договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (пункту 1.5. та пункту 2.1.1.2.12. Договору).

Вказує, що Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 11/21, тип «Універсальна».

Згодом для зручності користування рахунком відповідач додатково отримав наступні картки: 1. кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії 11/23, тип «Універсальна Gold»; 2. кредитну картку номер - НОМЕР_3 , строк дії 05/25, тип «Універсальна Gold»; 3. кредитну картку номер - НОМЕР_4 , строк дії 12/26, тип «Універсальна Gold» (Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 24.02.2023 року), (Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.09.2021 року. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8 % річних

Крім того позивача зазначає, що відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, отже, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 року, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно пунктом 1.4. шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту.

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку (-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Отже, у порушення умов договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з пунктом 2.1.1.3.5. Договору сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі статей 212, 611, 651ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони відповідно до статті 212 ЦК України передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до пункту 1.5. та пункту 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 02.10.2025 року має заборгованість 39 815,70грн., яка складається з: 32 189,35грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 626,35грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач зазначає, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим останній вимушений звернутись до суду з даним позовом.

20.10.2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в просильній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

20.11.2019 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк», в якій викладено Умови та Правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом (розміщено на https://privatbank.ua).

В позовній заяві представник позивача зазначив, що на підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав платіжний інструмент - кредитну картку з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , що також підтверджується випискою за договором б/н за період 01.11.2019-02.10.2025 складену 03.10.2025 року.

Згідно з наданим банком розрахунком загальна заборгованість за вказаним кредитним договором № б/н від 20.11.2019 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 02.10.2025 року становить 32 815,70грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 32 189,35грн., заборгованість за простроченими відсотками становить 7 626,35грн.

З виписки за договором № б/н за період 01.11.2019 року по 02.10.2025 року вбачається, що всього витрат 215 458,59грн., а всього надходжень 175 637,20грн., баланс на кінець періоду -39 815,70грн.

Частина перша статті 15 ЦК України визначено, що закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина 2 статті 15 ЦК України).

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів статей 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки.

При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі.

Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином.

Разом з тим, відповідно до частин 1, 2 статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Обґрунтовуючи позов позивач посилався на те, що 20.11.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Підписанням цієї заяви відповідач приєднався до розділу «Істотні умови договору «Кредитні картки», «Істотні та інші умови договору «Оплата частинами та миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою: https://privatbank.ua, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. У пункті 3 заяви відповідач погодився на використання простого електронного підпису.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності будь-яких зауважень та заперечень з боку відповідача з приводу умов кредитного договору. Крім того, як слідує зі змісту виписки за договором б/н, починаючи з 21.11.2019 року по 02.10.2025 року відповідач активно користувався кредитними картками, які були відкриті банком на виконання договору б/н від 20.11.2019 року, відповідач виконував свої зобов`язання за кредитним договором щодо погашення заборгованості за наданим кредитом, тим самим погоджувався з усіма умовами кредитування.

Рух грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив розрахунком заборгованості за договором б/н від 20.11.2019 року, а також випискою за договором б/н за період з 01.11.2019року по 02.10.2025 року.

Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 02.10.2025 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 39 815,70грн., з яких 32 189,35грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 7 626,35грн. сума заборгованості за простроченими відсотками.

Отже позивачем доведений факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 20.11.2019 року.

Також суд враховує той факт, що відповідач користувався кредитними картками протягом тривалого часу, а тому мав достатньо часу для висловлення в будь-якій формі своєї незгоди з умовами кредитного договору та наявною заборгованістю.

Відповідач в ході розгляду справи жодних заперечень з приводу наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав, альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором також не надав, не скористався своїм процесуальним правом щодо надання доказів на підтвердження неправильності наданого позивачем розрахунку, в разі незгоди з ним, і взагалі не забажав скористатися будь-якими засобами захисту своїх інтересів.

Врахувавши, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, суд висновує про наявними підстави для задоволення позову.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 ЦПК України).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок будь-яких обставин, які мають значення для розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 612, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2019 року у розмірі 39 815,70грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст судового рішення складено 30.01.2026 року.

Суддя О.Д. Рудюк