Справа № 515/2036/25
Провадження № 2/515/62/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 лютого 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

секретар судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», інтереси якого представляє Ушакевич Марина Петрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

23 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 6 250,00 грн.

Позов мотивований тим, що 28 листопада 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 6851654 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 358295, який був направлений на мобільний телефон: НОМЕР_1 , за умовами якого відповідач отримав на платіжну картку № НОМЕР_2 кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 345 днів, тобто до 08 листопада 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів відповідно до Графіку погашень кредитних коштів. Комісія за надання кредиту становить 1 250,00 грн, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту. Сплата заборгованості до настання дати платежу не звільняє позичальника від необхідності сплати заборгованості в дату платежу, проте може зменшувати її розмір. Сплата заборгованості після спливу дати платежу призводить до прострочення і є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати штрафів та/або процентів.

Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка на дату проведення розрахунку становить 6 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн -за тілом кредиту; 1 250,00 грн - за комісією за надання кредиту.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 6 250,00 грн заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та на оплату правової допомоги у сумі 7 100,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 29 грудня 2025 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.

Відповідно до ухвали судді від 02 січня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.

За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.

За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 28 листопада 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 6851654 (індивідуальна частина), за умовами якого в сукупності з Анкетою-заявою на отримання кредиту № 6851654, Графіками платежів та з урахуванням Паспорту споживчого кредиту № 6851654, відповідач отримав грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 5 000,00 грн, шляхом перерахування на рахунок з використанням картки НОМЕР_3 , на строк 345 днів до 08 листопада 2025 року зі сплатою процентів за користування кредитом: протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом; протягом решти строку кредитування за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані, згідно з п.п. 1.5.3., 1.5.4. Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 0,00 грн (п.п. 1.2., 1.3., 1.5.3., 1.5.4., 2.1. Договору).

Комісія за надання кредиту становить 1 250,00грн та нараховується за ставкою 25,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. Договору).

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за весь строк кредитування становить 15 400,00 грн та нараховується за ставкою 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлена Графіком платежів (п. 1.5.2. Договору).

Сторони передбачили, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в розмірі та у терміни, що встановлені у Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Позичальник має сплачувати поточний загальний платіж за розрахунковий період в день закінчення розрахункового періоду (дату платежу), згідно графіку платежів. Сплата заборгованості до настання дати платежу не звільняє позичальника від необхідності сплати заборгованості в дату платежу, проте може зменшувати її розмір. Сплата заборгованості після спливу дати платежу призводить до прострочення і є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати штрафів та/або процентів, згідно розділу 4 Договору (п. 2.4.1. Договору) - а.с. 13-22.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 358295 від 28 листопада 2024 року (а.с. 18-зворот), шляхом направлення на мобільний телефон позичальника, зазначений ним в Анкеті-заяві на кредит № 6851654 (а.с. 28-29) та Довідці по заяві на кредит № 6851654 (а.с. 30): НОМЕР_5 , що підтверджено довідкою про укладення Договору (а.с. 34) та відповідає вимогам ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Перед підписанням Договору, 28 листопада 2024 року, відповідач заповнив Анкету-заяву на отримання кредиту № 6851654, де зазначив власні персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, а також адресу, номер телефону (а.с. 28-29).

ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 28 листопада 2024 року відповідачу кредит у сумі 5 000,00 грн, шляхом здійснення онлайн транзакції на кредит рах. № НОМЕР_3 , що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 16 квітня 2025 року вих. № 9702 про успішність операції з перерахунку коштів (а.с. 31).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 09 квітня 2025 року, заборгованість за кредитним договором відповідача перед позивачем становить 6 250,00 грн, з яких: 5 000,00 грн -за тілом кредиту; 1 250,00 грн - за комісією за надання кредиту (а.с. 24-27).

Згідно з положеннями п.п. 1-1 та п.4 ч. 1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. При тому загальними витратами за споживчим кредитом є витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися.

Саме такі витрати позивачем визначені в умовах кредитування та безпосередньо узгодженні з відповідачем, де ним взяті на себе обов`язки зі сплати комісії за надання кредиту у сумі 1 250,00 грн, яка нараховується за ставкою 25,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, а тому платежі за комісією правомірно включені позивачем до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну Договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії, конкретні умови кредитування, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

01 травня 2025 року на адресу відповідача позивачем надіслано досудовому вимогу про дострокове стягнення заборгованості, яка залишена позивачем без реагування (а.с. 35).

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором обґрунтовані та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує таке.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України (а.с. 65); копію довіреності, виданої Генеральним директором ТОВ «Мілоан» Вініченком О.В. 13 березня 2025 року, якою уповноважено адвоката Ушакевич М.П. представляти інтереси Банку, зокрема, і у судах (а.с. 67); копію наказу керівника Адвокатського об`єднання «Правовий Курс» № 02-К від 28 червня 2024 року про прийняття на роботу адвоката Ушакевич М.П. (а.с. 63); копію договору про надання правової допомоги № 16012025 від 16 січня 2025 року, укладеного ТОВ «Мілоан» з Адвокатським об`єднанням «Правовий Курс» (а.с.47-50); копію Додаткової угоди № 1 від 23 січня 2025 року до Договору № 16012025 про надання правничої допомоги від 16 січня 2025 року (а.с. 54); копію форми Реєстру боржників від 09 квітня 2025 року до Договору № 16012025 про надання правничої допомоги від 16 січня 2025 року (а.с. 55-60); копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором № 16012025 про надання правничої допомоги від 16 січня 2025 року, згідно з яким позивачу було надано правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором, а саме: складання проекту позовної заяви та направлення/подача позовних заяв - 7 100,00 грн (а.с. 61); копію Додаткової угоди № 3 від 20 червня 2025 року до Договору № 16012025 про надання правничої допомоги від 16 січня 2025 року (а.с. 62).

Відповідно до ч.1, 4 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.268. рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" (Заява №19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 100,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», , адреса місцезнаходження: вул. Багговутівська, буд.17-21, м. Київ, заборгованість за Договором про споживчий кредит № 6851654 від 28 листопада 2024 року в загальному розмірі 6 250,00 грн (шість тисяч двісті п`ятдесят грн 00к.), з яких: 5 000,00 грн - за тілом кредиту; 1 250,00 грн - за комісією за надання кредиту, а також 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 к.) судового збору та 3 000,00 грн (три тисячі грн 00к.) витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16.02.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк