Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

за участю секретаря судового засідання Должненко В.О.,

за участю учасників справи:

представника позивача адвоката Бершавського О.В.,

представника відповідача адвоката Слободяник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міськзелентрест» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У грудні 2025 року позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до КП «Міськзелентрест», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь: вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 245 364,18 грн; моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу; витрати на проведення судової експертизи в розмірі 5 000,00 грн; витрати на оплату послуг Гідрометеорологічного центру в розмірі 374,90 грн та судовий збір у розмірі 2 122,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить транспортний засіб «Lexus GS300», державний номерний знак НОМЕР_1 . 20 серпня 2024 року вказаний автомобіль був припаркований вздовж проїжджої частини дороги навпроти будинку АДРЕСА_1 , де зазнав механічних пошкоджень внаслідок падіння на нього дерева. За фактом події позивач звернувся до правоохоронних органів, відповідне повідомлення було зареєстровано відділенням поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області до ЄО № 9633 від 20.08.2024 року. Позивач вказує, що згідно з листом Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 12.08.2025 року, погодні умови в день події (20.08.2024) були звичайними, стихійних явищ не зафіксовано. Згідно з висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 159-24 від 11.09.2024 року вартість відновлювального ремонту складає 195 034,62 грн, однак фактичні витрати на ремонт, сплачені позивачем ФОП ОСОБА_2 згідно з актом від 18.11.2025 року, склали 245 364,18 грн, які позивач просить стягнути як реальні збитки. Покладаючи відповідальність на КП «Міськзелентрест», позивач посилається на рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 664 від 25.07.2024 року «Про утримання зелених насаджень у місті Одесі», яким визначено, що утримання зелених насаджень спеціального призначення (вздовж транспортних магістралей та вулиць) здійснює відповідач. Також позивач зазначає, що внаслідок пошкодження майна йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 20 000 грн.

08 січня 2026 року представник відповідача КП «Міськзелентрест» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач послався на те, що КП «Міськзелентрест» є неналежним відповідачем у справі. Відповідач стверджує, що відповідно до Статуту підприємства та чинного законодавства, він здійснює утримання лише тих зелених насаджень, які передані йому на баланс. Зелені насадження за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 8А (навпроти будинку), не перебувають на балансі підприємства, акти приймання-передачі відсутні, а інвентаризація, передбачена рішенням виконкому № 664, на момент події завершена не була. Також відповідач заперечує проти розміру матеріальної шкоди, вважаючи вимогу про стягнення фактичних витрат, що перевищують висновок судового експерта, необґрунтованою, та вказує на недоведеність моральної шкоди і відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями підприємства та завданою шкодою.

12 січня 2026 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій наполягав на задоволенні позову, зазначаючи, що орган місцевого самоврядування реалізував свої дискреційні повноваження та рішенням № 664 визначив КП «Міськзелентрест» відповідальним за утримання насаджень вздовж вулиць, а факт відсутності передачі на баланс не звільняє комунальне підприємство від відповідальності.

16 січня 2026 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримав позицію, викладену у відзиві, додатково наголосивши на необхідності встановлення фактичного балансоутримувача конкретного дерева.

У судовому засіданні 16 лютого 2026 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Слободяник О.І. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просив відмовити у позові, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та письмових поясненнях.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 11 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 24 грудня 2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року, постановленою усно та занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 лютого 2026 року.

Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення провадження тощо) судом не вчинялося.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Lexus GS300», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

20 серпня 2024 року вказаний автомобіль був припаркований вздовж проїжджої частини дороги навпроти будинку АДРЕСА_1 . У вказаний час та місці на автомобіль позивача впало дерево, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Факт падіння дерева та пошкодження автомобіля зафіксовано зверненням позивача до правоохоронних органів, яке зареєстровано Відділенням поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області до Єдиного обліку № 9633 від 20.08.2024 року.

Згідно з листом Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів № 9914-2-727/9914-10 від 12.08.2025 року, 20 серпня 2024 року в м. Одеса небезпечних метеорологічних явищ не спостерігалося: вітер змінного напрямку 1-2 м/с, пориви 3-4 м/с, без опадів. Вказаний доказ спростовує можливість падіння дерева внаслідок форс-мажорних обставин (стихійного лиха).

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 159-24 від 11.09.2024 року, складеного судовим експертом Крутих Є.О., ринкова вартість автомобіля позивача становить 290 566,50 грн, вартість відновлювального ремонту визначена у розмірі 195 034,62 грн.

Водночас, позивачем надано докази фактично понесених витрат на відновлення пошкодженого майна. Згідно з актом прийому-передачі послуг від 18.11.2025 року та фіскальними чеками, позивач сплатив ФОП ОСОБА_2 за ремонт автомобіля кошти у загальному розмірі 245 364,18 грн.

Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 664 від 25.07.2024 року «Про утримання зелених насаджень у місті Одесі», визначено, що утримання зелених насаджень спеціального призначення (насадження вздовж транспортних магістралей та вулиць) здійснює Комунальне підприємство «Міськзелентрест».

Однак, судом встановлено, що станом на момент події, конкретне дерево за адресою АДРЕСА_1 , не було передано на баланс КП «Міськзелентрест», акт приймання-передачі відсутній, паспорт об`єкта благоустрою не виготовлявся, а інвентаризація не була завершена.

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України (ЦК України) та Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

Згідно зі статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Позивач повинен довести факт завдання шкоди та її розмір, а відповідач відсутність своєї вини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою комунальної власності. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою.

Згідно з п. 5.5 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів.

5. Мотивована оцінка аргументів сторін.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги до Комунального підприємства «Міськзелентрест», посилається на Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 664 від 25.07.2024 року «Про утримання зелених насаджень у місті Одесі», яким визначено, що утримання зелених насаджень спеціального призначення (вздовж вулиць) здійснює відповідач.

Відповідач КП «Міськзелентрест» заперечує проти позову, посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем, оскільки зелені насадження за адресою: вул. Середня, 8А, не перебували на його балансі, а акт прийому-передачі відсутній. Також відповідач зазначає, що процес інвентаризації згідно з рішенням виконкому № 664 не був завершений.

Таким чином, вирішальним для цієї справи є встановлення особи, яка несе обов`язок щодо утримання зелених насаджень у місці заподіяння шкоди, та чия бездіяльність призвела до настання негативних наслідків (належного відповідача).

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах балансоутримувачів таких об`єктів. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Згідно з пунктом 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів.

Судом встановлено, що дерево, падіння якого спричинило пошкодження майна позивача, розташоване на землі комунальної власності міста Одеси.

Згідно з підпунктом 7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій, здійснення контролю за станом благоустрою та організація озеленення.

Тобто, саме виконавчий орган міської ради (Виконавчий комітет) є суб`єктом, на який законом покладено обов`язок організувати благоустрій, визначити балансоутримувача та здійснювати контроль за станом зелених насаджень. Якщо виконавчий орган не передав об`єкт благоустрою (зелені насадження) на баланс спеціалізованому підприємству у встановленому законом порядку, відповідальність за неналежне утримання такого майна залишається за органом місцевого самоврядування.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги до КП «Міськзелентрест», посилається на загальне рішення органу місцевого самоврядування про покладення на це підприємство функцій з утримання зелених насаджень вздовж магістралей. Однак, судом встановлено, що станом на момент події, конкретне дерево за адресою вул. Середня, 8А, не було передано на баланс КП «Міськзелентрест», акт приймання-передачі відсутній, паспорт об`єкта благоустрою не виготовлявся, а інвентаризація не була завершена.

За відсутності факту передачі об`єкта на баланс або закріплення його на праві господарського відання за комунальним підприємством, останнє не набуває статусу балансоутримувача у розумінні статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» щодо конкретного об`єкта, а отже, не несе цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок його неналежного утримання.

При вирішенні спору суд враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 200/22129/16-ц зазначено, що до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень. Верховний Суд дійшов висновку, що якщо дерево, з якого впала гілка, розташоване на землі комунальної власності, але відсутні дані про те, що воно відповідно до вимог частини 5 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку комунального підприємства чи будь-якої іншої організації, обов`язок з відшкодування шкоди покладається саме на виконавчий орган міської ради. Суд вказав, що саме виконавчий орган несе відповідальність, якщо не забезпечив належну організацію роботи з благоустрою та не передав об`єкт на баланс профільному підприємству.

Суд також проаналізував посилання позивача на постанову Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 521/11727/18, де відповідальність було покладено на КП «Міськзелентрест». Однак суд вважає, що обставини тієї справи суттєво відрізняються від даної. У справі № 521/11727/18 об`єкт благоустрою (сквер на Соборній площі) був прямо включений до переліку об`єктів, що знаходяться на обслуговуванні КП «Міськзелентрест» (додаток до рішення виконкому). У справі, що розглядається, судом встановлено відсутність доказів того, що зелені насадження за конкретною адресою (м. Одеса, вул. Середня, 8А) були включені до переліку об`єктів, переданих на баланс або обслуговування КП «Міськзелентрест», чи передані йому за відповідним актом.

Аналіз судової практики свідчить про сталий підхід: саме лише існування профільного комунального підприємства не створює презумпції його відповідальності за всі зелені насадження в місті. Для покладення відповідальності на комунальне підприємство необхідний юридичний факт передачі йому конкретного об`єкта благоустрою (зелених насаджень на певній території) на баланс або в обслуговування.

Якщо таку передачу не здійснено, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої падінням дерев на землях комунальної власності, є орган, уповноважений управляти комунальним майном та організовувати благоустрій, а саме Виконавчий комітет Одеської міської ради.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Міськзелентрест» у спірних правовідносинах є неналежним відповідачем, оскільки не було балансоутримувачем дерева, яке впало, і не мало правових підстав (та обов`язку) здійснювати догляд за ним.

Позивач звернувся з позовом виключно до КП «Міськзелентрест». Клопотань про залучення до участі у справі як співвідповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради позивач не заявляв, попри заперечення відповідача. Згідно з усталеною судовою практикою, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові. Суд не вправі з власної ініціативи змінювати відповідача або залучати співвідповідачів, оскільки це порушує принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Таким чином, позовні вимоги до КП «Міськзелентрест» задоволенню не підлягають. Вимоги про відшкодування моральної шкоди та судових витрат є похідними від основної вимоги про відшкодування майнової шкоди, а тому також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міськзелентрест» про відшкодування майнової шкоди у розмірі 245 364,18 грн та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн відмовити.

2.Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4.Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя О.С. Леонов

16.02.26