Справа № 212/7700/25
Провадження № 2/697/143/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 лютого 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Деревенського І.І.,

за участю секретаря судового засідання Задорожнього К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі ТОВ «ФК «Укрфінстардарт») через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №0 від 06.12.2021 у сумі 399404,99 грн., з яких 252599,26 грн. заборгованість за тілом кредиту, 146804,83 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Також просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у сумі 4792,85 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн..

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 06.12.2021 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Представник позивача зазначає, що підписуючи Кредитний договір, позичальник погоджується з умовами викладеними у Правилах споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» із можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі- Правила), які розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Банку за посиланням URL: https://ukrsibbank.com/ та інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, та оприлюднені в газеті «Урядовий кур`єр» №105, 09.06.2017. Правила після підписання сторонами Договору, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені в цьому Договорі та в Правилах. Зазначив, що підписи сторін під цим Договором вважаються одночасно підписами під правилами, при цьому, після підписання сторонами цього Договору, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього Договору. Сума кредиту за Договором становить 290500 грн. Кредит надається позичальнику без застави. Надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання Договору. Кредит надається Позичальнику для особистих потреб, а саме на споживчі цілі. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку № 1 до Договору. Нарахування процентів здійснюється в порядку, передбаченому Правилами. Позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов Кредитного договору та Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Представник позивача, стверджує, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст. 526 та ст. 527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 17.04.2024 згідно з умовами Договору факторингу № 271, АТ «Укрсиббанк» відступлено право вимоги за Кредитним Договором №0 від 06.12.2021 на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», а відповідно ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуто права вимоги до відповідача.

Згідно з Договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 399404,09 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 252599,26 грн.; заборгованість за процентами становить 0 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 146804,83 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн..

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №0 від 06.12.2021 у розмірі 399404,09 грн., судовий збір у сумі 4792,85 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн..

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 13.08.2025 справу передано за підсудністю до Канівського міськрайонного суду.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.02.2026.

Представник позивача Чижик Я.В. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги просила задовольнити повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу відповідача судової кореспонденції, яка повернулася із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 101-111,114-115,123-124), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 99,113,119) Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

06.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Укрсиббанк» з Анкетою-Заявкою на надання споживчого кредиту, в якій просив АТ «Укрсиббанк» надати йому споживчий кредит на таких умовах: строк користування кредитом 24 міс., сума кредиту 290 000 грн. Також просив надати йому додатковий кредит з наступними умовами: максимальна сума додаткового кредиту 50 000 грн; максимальна процентна ставка за додатковим кредитом 60% річних від фактично використаної суми додаткового кредиту; строк дії ліміту кредитування 24 місяці (із можливістю подовження на новий строк за рішенням Банку) (а.с.12).

06.12.2021 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до п. 2.1 якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил.

Згідно п. 2.1, 2.2 Договору, Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. В порядку передбаченому п. 4.1 цього Договору, Банк відкриває Позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

У п. 2.3. сторони погодили, що Банк має право надавати, а Позичальник отримувати послуги та/або сервіси Банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів через інформаційно-телекомунікаційні системи Банку в порядку, викладеному у Правилах.

У розділі 3 Договору сторони погодили умови кредитування, а саме: сума кредиту за Договором становить 290500 грн., кредит надається позичальнику без застави. Надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з момент підписання Договору. Кредит надається Позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 290 000 грн. на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у Банку до якого випущено платіжну картку; в сумі 5000 грн. на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування Позичальника, укладеного 06.12.2021 з ПрАТ «СК «КАРДІФ». Повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється відповідності з Правилами на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк» або на умовах договірного списання, передбаченого цим Договором та Правилами. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 06.12.2023. Розмір ануїтетного платежу становить 18786 грн. Розмір першого ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру наступних платежів, розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 6 числа (включно) кожного місяця. Процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 0.00001 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7.00001% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу нараховуються до моменту погашення такої заборгованості (а.с.13-23).

Договір підписано позичальником власноручно.

06.12.2021 АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 підписали Додаток №1 до Договору №0 від 06.12.2021, яким визначено найменування, розмір комісії, порядок сплати та умови нарахування комісії, графік платежів, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за Договором (а.с.26). Також 06.12.2021 відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-11).

06.12.2021 ОСОБА_1 підписав Заяву-приєднання №05/54/01/1000/1377969 до Договору добровільного страхування позичальника (Договір приєднання) / ОФЕРТА №05/54/01 від 02.12.2021 (а.с.7).

17.04.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу №271 (а.с.41-43).

Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу №271 від 17.04.2024, вбачається, ТОВ «ФК «Укрфінстардарт» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 399404,09 грн., з яких: 252599,26 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 146804,83 грн. - сума заборгованості за комісіями (а.с.44-45).

З виписки за кредитним договором №0 від 06.12.2021, складеної АТ «Укрсиббанк», вбачається, що 07.02.2021 ОСОБА_1 надано кредит згідно з угодою №0 від 06.12.2021 в сумі 290000 грн. (а.с.29-35).

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №0 від 06.12.2021 в загальній сумі 399404,09 грн., з яких 252 599,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 146 804,83 грн. - заборгованість по комісії. З даного розрахунку вбачається, що відповідачем здійснювалися платежі на погашення заборгованостя як по тілу кредиту так і по комісії (а.с.36-37).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 та 2статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав, перерахував відповідачеві обумовлені кредитним договором кошти. Водночас, відповідач надані позивачем кредитні кошти не повернув, чим порушив права товариства.

Позивачем доведений факт наявності заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 06.12.2021.

Вимогами ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.

Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З матеріалів справи вбачається, що відбулася заміна кредитора, на підставі укладеного 17.04.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» Договору факторингу №271, а тому до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 06.12.2021, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 ..

Відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в сумі 146804,83 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування». Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, у зв`язку з чим, у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Правилами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Як уже зазначалося судом вище, умовами укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 договору передбачена необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з управлінням кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу.

Відповідно до Додатку №1 до договору №0 від 06.12.2021, щомісячний розмір комісії за управлінням кредитом становить 6681,50 грн., загальна сума комісії становить 160356 грн..

Однак, кредитний договірне містить переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банк встановив щомісячну комісію за обслуговування кредиту.

Тобто, фактично банком установлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення договору та додатку №1 до договору №0 від 06.12.2021 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за управління кредитом є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.05.2024, прийнятій у справі №750/11580/21, провадження №61-15782св24.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено плату за послуги банку, визначені в п.п. 3.11. Договору про надання споживчого кредиту №0 від 06.12.2021 та у Додатку №1 до вказаного Договору, які за законом повинні надаватись безоплатно, умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, є нікчемними.

Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами ч. 3 ст. 55 вказаного Закону.

Як унормовано положеннями ч.3ст.13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Правилами ч. 1, ч. 2 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що послуга з надання споживчого кредиту є діяльністю банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідає змісту кредитних правовідносин.

Виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами.

У врахуванням вищезазначеного, АТ «Укрсиббанк» без належних на те правових підстав нарахована комісія за управління кредитом на загальну суму 160 356 грн., тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, наданого позивачем, відповідачем ОСОБА_1 було сплачено в рахунок комісії за обслуговування кредиту на загальну суму в розмірі 13551,17 грн.. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про нікчемність положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісійної винагороди за обслуговування (управління), суд вважає за можливе суму в розмірі 13551,17 грн. сплачену відповідачем в рахунок комісії, зарахувати в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим, суму за тілом кредиту, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить 239048,09 грн. (252599,26 грн. - 13551,17 грн.).

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0 становить 239048,09 грн. яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 4792,85 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн..

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог (59,85%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 8853,52 грн. (2868,52 грн. - судовий збір, 5985 грн. - витрати на правничу допомогу).

Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,7, 12, 15-16, 81, 89, 128, 133, 137, 141, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованість за кредитним договором №0 від 06.12.2021 у розмірі 239048,09 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч гривень 48 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2868,52 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5985 грн., а всього 8853,52 грн. (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят три гривні 52 копійки).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», , місце знаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання, як внутрішньо перемішеної особи: АДРЕСА_2 .

Головуючий І . І . Деревенський