Справа № 543/1312/25
Провадження № 2-о/539/26/2026
УХВАЛА

16 лютого 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

Головуючої судді Рудалєвої Л.В,

Присяжних: Олефіренко І.В., Стеценко Е.А.,

при секретарі Бас В.Г.,

учасники справи у судове засідання не з`явилися,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Антіхович Володимир Володимирович, заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

УСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Антіхович Володимир Володимирович, заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Відповідно до розпорядження голови Оржицького районного суду Полтавської області від 25 грудня 2025 року вказану цивільну справу направлено до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) у зв`язку із неможливістю визначення присяжних та утворити склад суду для розгляду справи.

За результатами автоматизованого розподілу справ вказану цивільну справу передано на розгляд судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєвій Л.В.

Ухвалою від 02 січня 2026 року суд відкрив провадження у цивільній справі та призначив справу до розгляду на 16 лютого 2026 року; залучив адвоката через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Полтавській області для участі у даній цивільній справі з метою представництва інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 лютого 2026 року учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

13 лютого 2026 року представник заявника адвокат Антіхович В.В. подав до суду клопотання, в якому просив витребувати з останнього відомого місця лікування - з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» історію хвороби (медичну карту) ОСОБА_2 , а також просив судове засідання, призначене на 16 лютого 2026 року провести без участі заявника та без його участі.

Ознайомившись із клопотанням та матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною п`ятою статті 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (пункт 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5).

Згідно з частиною другою статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною шостою статті 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями статті 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до пунктів 2 та 4 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК України мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність у витребуванні доказів.

Із клопотання, поданого представником заявника адвокатом Антіховичем В.В. вбачається, що необхідна для проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_2 медична документація, знаходиться у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (юридична адреса: Харківська область, місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок №46).

Таким чином, суд вважає, що заявлене клопотання слід задовольнити та витребувати відповідні документи у вказаній вище медичній установі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81, 252, 258, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника заявника адвоката Антіховича Володимира Володимировича про витребування медичної документації задовольнити.

Витребувати від Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (юридична адреса: Харківська область, місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок №46) історію хвороби (медичну карту) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Воронинці Лубенського (Оржицькогог) району Полтавської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , необхідні для проведення судово-психіатричної експертизи.

Розгляд справи відкласти на 07 квітня 2026 року на 10 год. 00 хв., який відбудеться у приміщення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за адресою: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Монастирська, будинок №17.

Копію ухвали направити до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (юридична адреса: Харківська область, місто Харків, вулиця Академіка Павлова, 46) для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази (частини сьому дев`ята статті 84 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою: https://lbm.pl.court.gov.ua/sud1618/.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуюча суддя Л.В. Рудалєва

Присяжні: І.В. Олефіренко

Е.А. Стеценко