Справа № 947/6385/26
Провадження № 2-о/947/152/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Макаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) () про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Братське, Скадовського району Херсонської області, що є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.02.26 року відкрито провадження у справі.

Справу розглянуто за відсутності учасників справи, повідомлених належним чином.

Заявником ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту, що має для неї юридичне значення, зазначено про можливість розгляду справи за її відсутності.

Ані заяв, ані заперечень з боку заінтересованої особи щодо встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 оку громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Братське Скадовського району Херсонської області, що є тимчасово окупованою територією України, суду не надано.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як зазначає заявник, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, а саме у селі Братське, Скадовського району, Херсонської області померла мати заявниці ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно. Заявник, як її рідна дочка є спадкоємицею першої черги. Факт родинних відносин підтверджується відповідним свідоцтвом про народження заявниці серії НОМЕР_2 виданим 17.09.1962 року .

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на окупованій території України селі Братське, Скадовського району, Херсонської області підтверджується медичним свідоцтвом про смерть № 23 від 25.07.2025 (в оригіналі «медицинское свидедельство о смерти») видане окупаційними органами влади в особі ГБУХ ХО «Голопристанская ЦРБ», яке не створює на території України юридичних наслідків. Згідно медичного свідоцтва 323 від 25.07.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженка с.Купріянове Заветинського району Північно- Кавказського краю, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14.30 годині за адресою АДРЕСА_1 , причина смерті старість.

Також до заяви надані фотокартки поховання, могили та надгробку.

Отримати належне свідоцтво про смерть у відділі РАЦС у заявниці немає можливості, так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті, у зв`язку з чим необхідно встановити факт смерті ОСОБА_2 .

Встановлення факту смерті необхідно для реалізації спадкових прав заявниці.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан».

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

У зв`язку з тим, що надане медичне свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України у заявника є перешкоди в соромленні спадкових прав на спадщину, яка відкрилась після смерті чоловіка, іншим шляхом, ніж звернення до суду з відповідною заявою про встановлення юридичного факту, вирішити вказане питання не є можливим.

Так, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отримати свідоцтво про смерть матері у відділі РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій, території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Оскільки медичне свідоцтво про смерть видане 25.07.2025 року - органом не підконтрольним державі Україна на окупованій території не створює правових наслідків на території України, зареєструвати смерть своєї матері заявник не в змозі. У зв`язку з чим у заявника існують перешкоди в оформленні державної реєстрації смерті громадянина України - її матері - ОСОБА_2 , громадянки України та в подальшому належним чином, оформлення прав на спадщину, яка відкрилась після її смерті.

Тому встановити факт смерті можливо лише у судовому порядку.

Метою встановлення факту смерті є необхідність державної реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримання Свідоцтва про смерть, державної реєстрації його смерті та оформлення прав на спадщину, яка відкрилась після її смерті, заявник є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Згідно з частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п.5 ч.3 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини.

У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Херсонська область на сьогодні є тимчасово окупованою територією.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року) про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки села Купріянове Заветинського району Північно- Кавказського краю), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України, а саме: у селі Братське Голопристанського району Херсонської області.

Відповідно до вимог ч.2 ст.319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з вимогами ч.4 ст.316 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.293,315-319,352, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) () про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України- задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженка села Купріянове Заветинського району Північно- Кавказського краю), померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України, а саме: у селі Братське Голопристанського району Херсонської області (причина смерті старість).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. О. Луняченко