Справа № 345/6549/25
Провадження № 2/345/262/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Сирка Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

14.11.2025 ОСОБА_4 через свого представника звернувся до суду із вищенаведеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на 1/4 частини будинковолодіння на АДРЕСА_1 та 1/4 земельної ділянки з відповідним кадастровим номером за цією ж адресою із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

В обґрунтування позову покликається на те, що його батько ОСОБА_6 прийняв спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка у свою чергу померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім ОСОБА_6 спадкоємцями за законом у рівних частинах виступали рідний брат ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_8 та рідна сестра ОСОБА_3 , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_6 , подавши відповідну заяву до нотаріуса.

Оскільки будинковолодіння та приналежна до нього земельна ділянка набуті в шлюбі, ОСОБА_6 успадкував після смерті матері 1/4 від усього спадкового майна (іншим спадкоємцем виступив ОСОБА_5 )

В підтвердження обставин належності покійній ОСОБА_7 та її чоловіку ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності як подружжю домоволодіння за відповідною адресою ОСОБА_4 надано копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2024 №396057675 із зазначенням відомостей про державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 25.09.2015 на житловий будинок з господарською спорудою, які розташовані на земельній ділянці площею 0,1844 кв.м., кадастровий номер :01:003:0099. Водночас, до матеріалів справи додано копію Державного акта про право власності на земельну ділянку з відповідним кадастровим номером, яка знаходиться на АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що його батько ОСОБА_6 за життя не встиг оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на частину будинковолодіння та земельної ділянки, заповіту перед смертю не склав, тому приватний нотаріус Бабич В.Л. постановою від 04.11.2025 відмовив у видачі йому як єдиному спадкоємцю за законом першої черги відповідного свідоцтва.

Зважаючи на вищенаведені обставини, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння і земельної ділянки.

Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Призначене у справі підготовче судове засідання на 11:00 год. 11.12.2025 відкладено за клопотанням адвоката Іваніва О.Б. як представника відповідача ОСОБА_5 з метою здійснення належної підготовки до справи та подання відзиву на позовну заяву.

До початку проведення 22.01.2026 судового засідання ОСОБА_2 в межах підготовчого провадження, не подавши відзиву у справі, подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області цивільної справи № 345/7299/25 (головуючий суддя Онушканич В.В.), до якого додав копію позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування та надання права на спадкування зі спадкоємцем першої черги.

У клопотанні, покликаючись на вимоги п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, наголошує, що за наслідками розгляду Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області може змінитися коло спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_9 , частка якого в домоволодінні та земельній ділянці зменшиться наполовину. На переконання автора клопотання, у цій справі неможливо ухвалити рішення до завершення розгляду пов`язаної з нею цивільної справи № 345/7299/25, провадження в якій відкрито ухвалою цього ж суду від 29.12.2025. До того ж, встановлені в іншій справі факти матимуть преюдиційне значення при вирішенні справи про визнання права власності в порядку спадкування на частину нерухомого майна за позовом ОСОБА_4 .

22.01.2026 представником позивача ОСОБА_1 подано письмові заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, зміст яких полягає в тому, що на переконання сторони позивача, один з відповідачів у цій справі, фактично зловживаючи своїми процесуальними правами, не подавши відзиву у справі попри клопотання про відкладення підготовчого судового засідання з метою підготовки відповідного процесуального документа, не подавши зустрічного позову в справі, намагається умисно затягнути строки її розгляду. Звертає увагу суду, що після смерті ОСОБА_6 до складу спадкової маси належать не лише частини домоволодіння та земельної ділянки у АДРЕСА_1 , але й інші об`єкти нерухомого майна (не зазначаючи про які з них йдеться). При цьому, на відповідне майно ОСОБА_4 після смерті батька нотаріусом вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Наголошує, що в разі ухвалення судом рішення про надання ОСОБА_5 права спадкування на рівні спадкоємця за законом першої черги існує дієвий законодавчий спосіб (ст.1280 ЦК України) для перерозподілу спадщини. Суть спору в цій справі зводиться до неможливості спадкоємця першої черги оформити в нотаріальному порядку спадкові права на частину нерухомого майна батька, який у свою чергу прийняв спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_7 , проте не встиг її оформити за життя з певних причин. Речові права на нерухоме майно покійної ОСОБА_7 були належним чином зареєстровані, тому позивач змушений в судовому порядку визнавати наявне у нього право власності на спадщину за законом.

При вирішенні клопотання суд виходить із таких мотивів.

Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження в справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відтак, лише з дати набрання законної сили рішенням суду, що ухвалене на підставі вищенаведеної норми ЦК України, спадкоємець за законом нижчої черги може одержати право на спадкування разом зі спадкоємцем (спадкоємцями), які закликаються до спадкування, тобто спадкоємцями вищої черги.

Частиною 1 ст. 1280 ЦК України визначено, що якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Водночас, законодавець чітко визначає у відповідній нормі матеріального закону, що під «прийняттям спадщини іншими спадкоємцями» необхідно розуміти лише випадки, які визначаються ч. 2,3 ст. 1272 ЦК України, а саме закликання до спадкування у спосіб подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем за законом або заповітом, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою усіх спадкоємців, які прийняли відповідну спадщину чи на підставі рішення суду про визначення цьому спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд додатково зазначає, що одержати право на спадкування за рішенням суду може лише особа, яка вже є спадкоємцем за законом, тоді як перерозподіл спадщини стосується лише випадків виникнення у спадкоємця права на подання заяви про прийняття спадщини за згодою інших спадкоємців, які спадщину прийняли, або ухвалення судом рішення про визначення додаткового строку для подання відповідної заяви.

Враховуючи наведене, аргументи сторони позивача про можливість ухвалення судом рішення в цій справі та проведення наступного перерозподілу спадщини на підставі ст. 1280 ЦК України в разі одержання ОСОБА_5 права на спадкування згідно з рішенням суду в цивільній справі № 345/7299/25 судом відхиляються як безпідставні.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). При цьому, спадкоємець, який прийняв спадщину, є її власником з часу відкриття спадщини, а свідоцтво про право на спадщину є лише документом, що підтверджує наявне у нього право власності.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 (справа № 463/6829/21-ц), який підлягає обов`язковому врахуванню судами під час розгляду спорів.

Учасниками справи не оспорюються обставини належності ОСОБА_4 до числа спадкоємців першої черги після смерті його батька ОСОБА_6 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, інших спадкоємців першої черги немає.

Предметом доказування у цій справі є дослідження судом наявності у покійної ОСОБА_7 права спільної сумісної власності на будинковолодіння та земельну ділянку, обставин прийняття спадщини за законом після її смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Суду належить також перевірити обсяг спадкового майна після смерті ОСОБА_6 , а також існування спору про право між спадкоємцями за законом у цій справі.

Суд погоджується із доводами представника ОСОБА_2 щодо преюдиційності фактів, які становлять предмет доказування у справі №345/7299/25, та неможливості їх перевірки у межах цієї справи виходячи із предмета та підстав позову, що вказує на очевидну можливість зупинення провадження у справі.

Проте суд вважає, що заявлене клопотання про зупинення провадження у справі не може бути задоволене з інших об`єктивних причин.

Верховний Суд у своїй постанові від 19.05.2020 (справа № 453/968/17) вказав, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч.2 відповідної статті цього Кодексу).

Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: - здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); - матеріальне забезпечення спадкодавця; - надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення усіх вищенаведених дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У зазначеній категорії справ підлягає обов`язковому встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази належності ОСОБА_5 до числа спадкоємців за законом другої черги (рідний брат спадкодавця). Таких доказів не додано ОСОБА_2 до клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд повторно наголошує, що жоден з співвідповідачів у справі не подав відзив на позовну заяву.

Зазначені обставини позбавляють суд можливості надати правову оцінку пов`язаності цієї справи з цивільною справою № 345/7299/25 і, як наслідок, аргументовано вирішити питання про можливість зупинення провадження у справі.

У цій справі суд не може дійти до однозначного висновку про зловживання своїми процесуальними правами представником відповідача, який не подавав зустрічного позову, натомість звернувся із окремим позовом про зміну черговості спадкування, адже реалізував на власний розсуд надані йому ст.64 ЦПК України права сторони, інтереси якої він представляє.

Зловживання процесуальними правами учасниками судового процесу та їхніми представника у світлі обставин конкретної справи може стати підставою для залишення без розгляду або повернення клопотання (ч.3 ст.44 ЦПК України), натомість представник позивача ОСОБА_1 , попередньо вважаючи, що такі зловживання мають місце, чомусь просила суд відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд також не бере до уваги твердження сторони позивача про наявність виданого ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька на певні об`єкти нерухомого майна, оскільки таких доказів не надано. Водночас, наявність таких обставин, яким суд не може дати оцінку в межах заявленого предмета і підстав цього позову, не виключає право ОСОБА_5 звернутися до суду із позовом про зміну черговості спадкування.

Постановляючи зазначену ухвалу суд враховує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може порушувати гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку. Тому, процесуальне рішення суду про зупинення провадження у справі в разі об`єктивної неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного чи інших видів судочинства, не повинно викликати жодних сумнівів щодо наявності відповідної неможливості.

Керуючись ст. 258,260,353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час перегляду судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду справи.

Повни текст ухвали складено та підписано 27.01.2026.

Суддя