Справа № 161/807/26
Провадження № 2/445/1024/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2026 року Суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

встановив:

20.02.2026 за підсудністю з Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 вищезазначену справу передано до розгляду судді Бакаїм М.В.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Обраний спосіб захисту цивільного права має відповідати обставинам (фактичним підставам), якими позивач обґрунтовує свої вимоги та нормам права (юридична підстава), якими передбачено захист порушених прав в порядку обраного способу захисту.

Так, Великою Палатою Верховного суду постановою від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22 зроблено висновки, що доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

З огляду на вищезазначені висновки Великої Палати Верховного суду, викладені у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22, факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може бути окремим предметом спору, а може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Таким чином, звертаючись до суду із вимогою про ухвалення рішення про встановлення факту перебування дитини на самостійному вихованні та утриманні батька, позивачу необхідно обґрунтувати обраний спосіб захисту з позиції норм матеріального права, шляхом приведення юридичних підстав позову (норми матеріального права) у відповідність фактичним підстав позову (обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги) та надати суду уточнену позовну заяву у межах ЦПК України, СК України та у відповідності до вищенаведених вимог, встановлених Великою Палатою Верховного суду у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22.

Звертаючись до суду з даним позовом, в порядк упозовного провадження, ОСОБА_1 просить суд, встановити факт самостійного утримання та виховання дитини, оскільки, встановлення такого факту необхідний позивачу для вирішення питання переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, вирішення інших соціально-побутових питань. При цьому, вимоги позовного характеру відсутні та не зазначені обставини порушення, невизнання або оспорювання його права іншими особами.

Тому, позивачу слід уточнити позовні вимоги, надати докази порушення права, за захистом якого, він звернувся до суду з даною позовною заявою.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 175, 177, 185, 260, 261, 294 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - залишити без руху.

Надати представнику позивача строк десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити представнику позивача, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.В. Бакаїм