Справа № 364/123/26
Провадження № 2/364/197/26
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

11.02.2026 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю « Українські Фінансові операції» ( , адреса Україна, 03045, місто Київ, вул.Набережно-Корчуватська,27, приміщення 2, ел. пошта: , № тел: НОМЕР_2, інформація щодо наявності електронного кабінета не зазначена),

представник позивача Дідух Євген Олександрович (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел: НОМЕР_2 , інформація щодо наявності електронного кабінета не зазначена)

до

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 , електронний кабінет відсутній)

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

02.02.2026 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшла зазначена позовна заява, ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що така підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивач на ствердження сплати судового збору приклав до матеріалів справи копію платіжної інструкції № 572 від 20.12.2024 року на суму 2422,40 гривень.

Однак під час перевірки зарахування до держбюджету вказаної суми встановлено, що оригінал квитанції міститься у матеріалах іншої цивільної справи, а саме № 364/976/24 провадження 2/364/81/25. Так, 03.03.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність « Українські Фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду. Про що сформовано відповідний звіт з КП «Д-3» від 02.02.2026 ( інформація щодо судового збору сплаченого та врахованого раніше). Питання про повернення судового збору у цій справі судом не вирішувалося, тобто судовий збір зараховано до держбюджету за розгляд зазначеної справи.

Таким чином, надана позивачем платіжна інструкція №572 від 20.12.2024 на суму 2422,40 гривень не може вважатися доказом сплати судового збору за звернення з позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Українські Фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у справі № 364/123/26, відтак встановлені обставини вказують, що позивач під час звернення до суду не сплатив судовий збір.

Вважаю за необхідне звернути увагу позивача, що використання платіжного документу, який вже подавався до суду при зверненні з іншою заявою навіть аналогічного змісту не є припустимим, оскільки кожна позовна заява реєструються в суді з присвоєнням єдиного унікального номеру та платіжний документ, поданий до позовної заяви, закріпляється до облікової картки саме цієї справи.

У постанові від 13.02.2019 Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі №815/2416/18, та суд повернув позовну заяву у останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі, а відтак згідно правил ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 даної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Одночасно слід зазначити, що з 01.01.2026 розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає - 3328,00 грн.

Підсумовуючи зазначене, позивач, усуваючи недоліки, повинен додати до позовної заяви докази сплати судового збору у розмірі 2662,40 гривень, оскільки він звернувся до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» або ж навести підстави звільнення від такої сплати.

Сплата судового збору відбувається за наступними реквізитами:

отримувач коштів - ГУК уКиїв.обл/Володар.сел/22030101 ;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989;

банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

код банку отримувача (МФО) - 899998;

рахунок отримувача - UA0010792;

код класифікації доходів бюджету - 22030101;

призначення платежу - ;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом № 364/123/26 ( назва установи, організації позивача); Володарський районний суд Київської області (назва суду, де розглядається справа)

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність « Українські Фінансові операції»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу та його представнику не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун