УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 450/2016/23

провадження № 61-1771ск26

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до Давидівської сільської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Давидівської сільської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, в якому просив визнати за ним право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пустомитівський районний суд Львівської області рішенням від 06 вересня 2023 року позов задовольнив. Визнав за ОСОБА_2 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане рішення суду оскаржив ОСОБА_5 - особа, яка не брала участі у справі.

Львівський апеляційний суд постановою від 12 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнив. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2023 року скасував та ухвалив нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до Давидівської сільської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовив.

09 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Голубець Н. Й., засобами поштового зв`язку, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року в указаній справі.

Верховний Суд ухвалою від 22 січня 2026 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року у цій справі.

06 лютого 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Голубець Н. Й., засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року у вказаній справі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судового рішення заборонено, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Таке процесуальне обмеження, передбачене пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення, є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 вже зверталася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року і судом касаційної інстанції постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження у цій справі, а тому відсутні правові підстави для розгляду повторно поданої касаційної скарги на вказане судове рішення.

У зв`язку з цим у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до Давидівської сільської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров