Справа № 127/6592/25
Провадження № 22-ц/801/424/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Березовська О. А.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Тамари Володимирівни

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Березовської О.А., повний текст якого складено 03 грудня 2025 року,

у справі №127/6592/25

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Комунального закладу «Центр культурних послуг» Волноваської міської територіальної громади (відповідач)

про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату та заробітну плату за час вимушеного прогулу,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся в міський суд з позовом до Комунального закладу «Центр культурних послуг» Волноваської міської територіальної громади про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату та заробітну плату за час вимушеного прогулу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2015 році прибувши до м. Вінниці, він був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.

18.01.2022 був прийнятий на роботу у КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» на посаду інженера-програміста на 0,5 ставки із оплатою праці, виходячи з окладу в розмірі мінімальної заробітної плати (6 500, 00 грн станом на січень 2022 року), що становило 3 250,00 грн на місяць.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Волноваська міська територіальна громада з 24.02.2022 по 09.03.2022 перебувала в зоні активних бойових дій, а з 09.03.2022 віднесена до територій, тимчасово окупованих Російською Федерацією.

На початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України він вимушений був залишити місце свого проживання та роботи у м. Волноваха та повернувся до м. Вінниця, де перебуває і на день звернення до суду.

Знаючи, що м. Волноваха є тимчасово окупованим, був впевнений, що КЗ «ЦКП Волноваської МТГ», не працює.

У січні 2025 року при перевірці страхових внесків до Пенсійного фонду, сплачених з його доходів, шляхом отримання відомостей через органи Пенсійного фонду, він виявив, що у Довідці ОК 5 відсутня інформація про його роботу у КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» та, відповідно, про сплату страхових внесків, хоча у лютому 2022 року йому була виплачена заробітна плата за січень двома платежами, що підтверджується банківською довідкою.

Після з`ясування зазначеної обставини він спілкувався із декількома своїми колегами, від яких дізнався, що за цих працівників відповідач сплачував страхові внески, а також встановив режим простою та не припиняв сплачувати заробітну плату до грудня 2024 року.

Таким чином він встановив, що КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» продовжував працювати після повномасштабного вторгнення, а деякі його працівники, перебуваючи у трудових відносинах із ним, та при роботі комунального закладу у режимі простою, отримували відповідну заробітну плату.

21.01.2025 він звернувся до Волноваської військово-цивільної адміністрації (надалі Волноваська ВЦА) та просив повідомити, зокрема, про свій статус у КЗ «ЦКП Волноваської МТГ», причини невиплати йому заробітної плати за час вимушеного простою та несплати страхових внесків за час роботи у КЗ «ЦКП Волноваської МТГ».

Звернення було переадресовано КЗ «ЦКП Волноваської МТГ», який 24.01.2025 на адресу електронної пошти позивача направив відповідь, у якій зазначено, що внаслідок залишення усієї документації підприємства на непідконтрольній Україні території, останнє не мало можливості подати відповідні звіти за 1 квартал 2022 року до органів Пенсійного фонду. Щодо статусу працівника повідомлено, що із позивачем було призупинено дію трудового договору, додано копію наказу № 180 від 02.05.2022 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ, що відсутні з нез`ясованих обставин».

За вказаних обставин він і дізнався про існування зазначеного наказу 24.01.2025 та вважає його протиправним.

Порушення його трудових прав вбачає у виплаті заробітної плати деяким працівникам та нездійсненні таких виплат позивачеві та невиплаті страхових внесків, хоча б до видання спірного наказу. Вважає, що дії відповідача позбавили його можливості працювати і заробляти на життя працею.

А тому просив визнати незаконним та скасувати наказ КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» № 180 від 05.05.2022 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ, що відсутні з нез`ясованих обставин» щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , дію трудового договору поновити, зобов`язати КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період з 18.02.2022 по 02.05.2022 та середню заробітну плату з 03.05.2022 по день поновлення дії трудового договору та фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу.

В подальшому, 24.07.2025 стороною позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить скасувати наказ КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» № 180 від 02.05.2022 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ, що відсутні з нез`ясованих обставин» в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , дію трудового договору поновити. Наказ КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» № 181 від 02.05.2022 «Про організацію роботи ЦКП Волноваської МТГ в умовах воєнного стану та оголошення простою працівників» - змінити шляхом включення до Додатку № 1 до наказу № 181 від 02.05.2022 ОСОБА_1 , інженера-програміста. Зобов`язати КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» виконати змінений наказ № 181 від 02.05.2022 щодо ОСОБА_1 , а саме, здійснювати нарахування та виплату йому оплати часу простою у розмірі 2/3 посадового окладу, починаючи з 01.03.2022 до закінчення або скасування воєнного стану або до можливості відновлення роботи підприємства.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко Т.В. подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення та неповне встановлення судом усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм процесуального права, просила скасувати його та ухвалити нове про повне задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що при винесенні оскаржуваного наказу відповідачем порушено принцип рівності та заборони дискримінації у сфері праці, який полягає у тому, що законодавством не пов`язується оголошення та оплата простою працівникам в залежності від наявності зв`язку з ними, а тому вважає, що за рівних з іншими працівниками умов, права позивача були порушені.

Крім того, вказує, шо у разі виникнення форс-мажорних обставин у відповідача були два альтернативні варіанти дій щодо оформлення із позивачем трудових відносин/оплати праці/ простою, і відповідач мав би оформити простій, або ж призупинити дію трудових договорів щодо усіх працівників, натомість зробив це лише з тими, із якими була відсутня комунікація після початку повномасштабного вторгнення, в т. ч. із позивачем, який до того ж є інвалідом 2 групи.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Піддубна Л.В. просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 19 січня 2026 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ткаченко Т.В. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити.

Відповідач КЗ «Центр культурних послуг» Волноваської міської територіальної громади свого представника в судове засідання не направив, у відзиві на апеляційну скаргу просив розглянути справу за відсутності такого представника.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 було взято на облік внутрішньо переміщених осіб за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 509-622215 від 16.04.2015.

Відповідно до наказу в. о. директора КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» О. Содух від 02.05.2022 № 180, виданого на підставі ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», 02.05.2022 призупинено до припинення або скасування воєнного стану в Україні дію трудових договорів з працівниками ЦКП Волноваської МТГ, що відсутні з нез`ясовних обставин, які зазначені в додатку № 1 до наказу. В п. 2 наказу зазначається, що відшкодування заробітної плати, гарантій та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Відповідно до витягу з зазначеного додатку, під № 36 зазначений позивач ОСОБА_1

22.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до голови Волноваської міської ВЦА Волноваського району Донецької області зі зверненням, в якому зазначає, що з 2021 року (так вказано в зверненні) працює в ЦКП Волноваської МТГ на час звернення не звільнений, його трудовий стаж не враховується, він взагалі не перебуває на роботі в ЦКП Волноваської МТГ, єдині соціальні внески за нього не сплачуються. Просив надати інформацію про несплачені внески, його статус як працівника, невиплату йому заробітної плати за час вимушеного простою та інформацію про невикористану відпустку за відпрацьований період .

Звернення позивача Волноваською міською ВЦА передано за належністю до КЗ «ЦКП Волноваської МТГ».

Листом від 24.01.2025 вих. №06-01 КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» повідомив позивача, що у зв`язку з втратою обладнання, комп`ютерної техніки, первинної бухгалтерської документації щодо нарахування та виплати заробітної плати із-за бойових дій на території м. Волноваха, підприємство не має можливості подати звіт «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за І квартал 2022 року в Пенсійний фонд України.

В період з 02.05.2022 по 22.01.2025 у підприємства була відсутня інформація про місце знаходження позивача. З позивачем було призупинено трудовий договір (наказ №180 від 02.05.2022). У період дії наказу про призупинення дії трудового договору на період дії воєнного стану гарантійні та компенсаційні виплати роботодавцем не нараховуються.

У зв`язку з втратою всіх первинних облікових документів підприємства у підприємства відсутні дані щодо залишків невикористаних працівниками відпусток. Із часу призупинення дії трудових відносин дні щорічних основних та додаткових відпусток не нараховуються.

У додатку до листа наданий витяг з наказу про призупинення дії трудових договорів № 180 від 02.05.2022 .

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України (форма ОК-5) вбачається наявність інформації за 2018 та 2019 роки.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 в лютому 2022 року отримав заробітну плату в розмірі 3 021,76 грн, двома платежами: 15.02.2022 1 107,98 грн та 24.02.2022 1 913,78 грн.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_1 з 17.03.2020 до квітня 2023 року було встановлено другу групу інвалідності. Дата чергового переогляду 17.03.2023.

На підтвердження правового статусу юридичної особи відповідачем надана Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань та статут КЗ «ЦКП Волноваської міської територіальної громади» .

Зі статуту вбачається, що засновником центру є Волноваська міська ВЦА. Місце знаходження центру: Донецька область, Волноваський район, місто Волноваха, вул. Центральна, буд. 94 (п. 1.2., 1.6.).

Відповідно до п. 2.1 статуту метою діяльності Центру є надання різноманітних послуг у сфері культури та дозвілля, які забезпечують найбільш повне задоволення духовних запитів та потреб населення, його активний відпочинок, відродження і розвиток української нації, забезпечення свободи творчості, вільного розвитку культурно-мистецьких процесів, професійної та самодіяльної художньої творчості мешканців міста.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України нерухоме майно відповідача за адресою: Донецька область, Волноваський район, Волноваська ТГ, м. Волноваха, вулиця Центральна, будинок 94 занесено до зазначеного реєстру .

За змістом повідомлення від 03.04.2025 вих. № 01.1-11-448 Волноваської міської ВЦА Волноваського району Донецької області слідує, що з 24.02.2022 про 09.03.2022 на території Волноваської міської територіальної громади велися активні бойові дії. Починаючи з 10.03.2022 по теперішній час вся територія Волноваської міської територіальної громади є повністю окупованою.

Через стрімкий напад ворога та інтенсивні бої у м. Волноваха, здійснити евакуацію майна, документів, оргтехніки комунальних закладів Волноваської міської територіальної громади, у тому числі ЦКП Волноваської МТГ не було можливості. За наявною інформацією все майно ЦКП Волноваської МТГ залишилося на тимчасово окупованій території.

Офіційний веб-сайт Волноваської міської ВЦА після початку війни з 24.02.2022 по теперішній час функціонує у звичайному режимі та доступний всім бажаючим за посиланням: http://volnovakha.dn.gov.ua. На офіційному веб-сайті у публічному доступі розміщені контакти для звернень громадян. Всі звернення, які надходять до Волноваської міської ВЦА, розглядаються із дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Оскільки не вдалося здійснити евакуацію документів та комп`ютерної техніки Волноваської міської ВЦА, План роботи ЦКП Волноваської МТГ на 2022 рік був, як і інші документи, втрачений, починаючи з 24.02.2022 зазначений План роботи на 2022 рік фактично не виконувався через форс-мажорні обставини (війна, бойові дії, окупацію громади).

План роботи ЦКП Волноваської МТГ на 2023-2025 роки не затверджувався Волноваською міською ВЦА, як засновником закладу. Це обумовлено тим, що заклад не має приміщення та основних засобів, таких як музичні інструменти, костюми, аудіоапаратура, оргтехніка тощо, для виконання статутної діяльності.

Волноваською міською ВЦА, як головним розпорядником коштів місцевого бюджету, затверджено кошторис ЦКП Волноваської МТГ, яким передбачено фонд оплати праці на 2025 рік на 6 штатних одиниць, що працюють дистанційно (а.с. 55-56 т. 1).

Відповідно до довідки від 03.04.2025 № 02-04 про кількість працівників КЗ «ЦКП Волноваської міської територіальної громади», які працюють дистанційно, наявна інформація про те, що з 01.03.2022 по 31.12.2022 було 2 штатних одиниці, з 01.01.2023 по 31.12.2023 4 штатних одиниці, з 01.01.2024 по 31.12.2024 6 штатних одиниць, з 01.01.2025 6 штатних одиниць .

Згідно відомостей зарахувань заробітної плати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 було зараховано заробітну плату: 28.01.2022 1 376,97 грн, 15.02.2022 1 107,98 грн та 24.02.2025 1 913,78 грн.

Згідно з відповіддю, наданою КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» вбачається, що за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 нарахувань та виплат заробітної плати не здійснювалося, за період з 02.05.2022 по 31.12.2022 нараховано заробітну плату 2 працівникам, що працювали дистанційно, за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 нараховано заробітну плату 6 працівникам, що працювали дистанційно. У 2022 році було 14 працівників, яким здійснювалася оплата часу простою, у 2023 році 13 працівників, у 2024 році 6 працівників. Оплата часу простою працівникам ЦКП Волноваської МТГ, які перебували на зв`язку та закладу було відомо їх місцезнаходження, у період з 01.03.2022 по 31.12.2024 здійснювались у розмірі 2/3 від тарифного окладу .

Згідно з відповіддю, наданою КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» за результатами опрацювання документів відомостей нарахування заробітної плати працівникам ЦКП Волноваської МТГ за періоди часу з 01.03.2022 по 30.04.2022, з 02.05.2022 року по 31.12.2022, за 2023 та 2024 роки, встановлено, що у зазначених, документах відсутня інформація про нарахування заробітної плати ОСОБА_2 . У період з 01.03.2022 по 30.04.2022 ОСОБА_2 був відсутній на роботі з нез`ясовних причин. У табелі обліку робочого часу застосовувалася позначка НЗ. Неявка з нез`ясовних причин не є підставою для нарахування заробітної плати, оскільки фактично відпрацьований час у працівника відсутній.

В матеріалах справи містяться табелі обліку використання робочого часу за березень 2022, квітень 2022 року, в яких міститься інформація про позивача ОСОБА_2 , і навпроти його прізвища зроблено запис (позначення) «НЗ» .

Наказами від 01.07.2022 № 192, від 29.07.2022 № 199, від 09.09.2022 № 203, № 190 від 30.06.2022, скасовано призупинення дії трудового договору та оголошено простій працівникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 як працівникам, які вийшли на зв`язок з керівництвом та змогли підтвердити своє місцезнаходження на підконтрольній Україні території відповідно; наказами №186-1 від 23.05.2022, №191-1 від 30.06.2022 оголошено простій не з вини працівника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно .

Наказом в. о. директора О. Содух № 181 від 02.05.2022 «Про організацію роботи ЦКП Волноваської МТГ в умовах воєнного стану та оголошення простою працівників» вирішено: у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи за місцем реєстрації ЦКП Волноваської МТГ через військову агресію Російської Федерації проти України, з метою збереження життя та здоров`я працівників наказано визначити, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, тимчасовою окупацією Волноваської міської територіальної громади, введенням на території України воєнного стану, починаючи з 01.03.2022 до закінчення або скасування воєнного стану або до можливості відновлення роботи, припинено роботу ЦКП Волноваської МТГ та закладів-філій; працівникам ЦКП Волноваської МТГ та філій, з якими вдалося встановити зв`язок і вони змогли підтвердити своє місцезнаходження (додаток 1 до наказу) оголосити простій не з вини працівників з 01.03.2022. У період простою працівникам дозволено не виходити на роботу, але вони зобов`язані у робочий час (з 8.00 до 17.00 годин) з понеділка по п`ятницю відповідати на дзвінки адміністрації, які надходять на доступні засоби комунікації та підтверджувати своє місце знаходження; оплату часу простою здійснювати у розмірі 2/3 посадового окладу та надбавки за вислугу років; бухгалтерії здійснювати нарахування та виплату оплати часу простою за період з 01.03.2022 по 30.04.2022, починаючи з 02.05.2022 згідно табелів обліків робочого часу. У додатку № 1 до цього наказу вказані прізвища 13 працівників .

Відповідно до акту № 1 від 30.03.2022 КЗ «ЦКП Волноваської міської територіальної громади» «Про відсутність на роботі працівників у зв`язку з військовою агресією РФ та тимчасовою окупацією Волноваської МТГ» (місце складання м. Дніпро), складеного завідувачем Валер`янівського будинку культури Содух О.Є., заступником директора з інформаційно-методичної роботи Жушман Л.О., керівником колективу Ліпінським Г.С., цими працівниками складений акт про те, що вони перебувають на підконтрольній Україні території, склали цей акт про невихід на роботу працівників ЦКП Волноваської МТГ у зв`язку з військової агресією РФ проти України, що почалася 24.02.2022, і тимчасовою окупацією Волноваської МТГ. В акті зазначається, що жодної кадрової та бухгалтерської документації евакуйовано не було через відсутність можливості. Також не були вивезені будь-які матеріальні цінності, у тому числі комп`ютерна техніка та програми, які б допомогли організувати пошук людей. Директор ЦКП Волноваської МТГ Піскун І. Ю. повідомила, що евакуювалася за кордон та не має можливості продовжувати виконання обов`язків керівника закладу.

В акті зазначені прізвища 13 працівників закладу, які вийшли на зв`язок після своєї евакуації на підконтрольну територію України, 5 прізвищ працівників закладу, які повідомили про евакуацію за кордон та 48 прізвищ інших працівників, перелік яких складено за інформацією евакуйованих працівників, що вийшли на зв`язок, відсутні з нез`ясованих обставин, місцеперебування їх невідомо, зв`язок відсутній. Серед цих прізвищ під номером 36 вказане прізвище ОСОБА_1 .

В акті також вказано, що у відсутність керівника доручити вести табелювання працівників ОСОБА_9 до прояснення ситуації та наступних вказівок керівництва Волноваської міської ВЦА .

Судом згенеровано відповідь № 1686741 від 20.08.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2022 по 1 квартал 2022, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у січні, лютому, березні 2022 року отримував соціальні виплати з відповідних бюджетів в сумі по 3 902, 80 грн щомісячно, у лютому 2022 року отримав 103, 86 грн додаткове благо від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Інформація про інші доходи відсутня .

Позиція апеляційного суд у

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання неправомірним та скасування наказу № 180 від 02.05.2022, яким призупинено дію трудового договору з позивачем з 02.05.2022 до припинення або скасування воєнного стану в Україні, а оскільки вимога про нарахування та стягнення заробітної плати з 03.05.2022 по день поновлення дії трудового договору та фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу, є похідною від вимоги про скасування наказу, то така також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали цивільної справи, дійшла таких висновків.

За загальним правилом, визначеним у статях 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Правове питання, порушене в апеляційній скарзі, стосується законності призупинення роботодавцем дії трудового договору, укладеного з працівником.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У статті 4 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових правовідносин з ініціативи роботодавця 1982 року визначено, що трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного чи надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким визначені особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частиною другою статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», зараз і надалі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У частині третій статті 1 цього ж Закону визначено, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Про призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2025 року у справі № 758/4178/22 зазначено, що сам по собі факт військової агресії проти України не є безумовною підставою для призупинення роботодавцем дії трудового договору. Формулювання положень статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» стосовно того, що дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи, й використання сполучника «та» дозволяє зробити висновок, що саме настання цих двох обставин одночасно дозволяє використовувати призупинення трудового договору з працівником як тимчасову виключну подію. Обов`язковість одночасного настання обставин неможливості роботодавця надати роботу і неможливості виконувати роботу працівником для застосування статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є визначальною, оскільки можливість продовження виконання умов трудового договору хоча б однією із сторін та пов`язані з такою можливістю правові наслідки для іншої сторони - не породжують правові наслідки у зв`язку із призупиненням дії трудового договору, й в кінцевому результаті нівелюють необхідність/можливість застосування цієї норми закону.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом, 02 травня 2022 року на підставі статті 13 Закону № 2136-IX відповідач призупинив дію трудового договору з позивачем з 02 травня 2022 року.

Прийняття відповідачем наказу про призупинення дії трудових договорів, зокрема з позивачем, обумовлено як неможливістю роботодавця надати роботу (знищення приміщення і матеріально-технічної бази в зв`язку з військовими діями, неможливість забезпечення безпечних умов праці в таких умовах), та і у зв`язку з неможливістю виконання такої роботи працівниками ЦКП Волноваської МТГ, що відсутні з нез`ясованих обставин.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з 24 лютого 2022 року Волноваська міська територіальна громада вважається територією, на якій ведуться (велися) бойові дії та територією можливих бойових дій. При цьому з 09 березня 2022 року вона є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Сторонами не заперечується той факт, що позивач працював за трудовим договором на посаді інженера-програміста на 0,5 ставки КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» з 18.01.2022 року.

Отже по справі належними і допустимими доказами доведено, що прийняття відповідачем наказу про призупинення дії трудових договорів, в т. ч. з відповідачем, обумовлено неможливістю належного повноцінного забезпечення працівників роботою, в зв`язку з тим, що з 24.02.2022 по 09.03.2022 на території Волноваської міської територіальної громади велися активні бойові дії, здійснити евакуацію майна, кадрових та первинних бухгалтерських документів, оргтехніки КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» не було можливості, й все майно КЗ «ЦКП Волноваської МТГ» залишилося на тимчасово окупованій території.

Нерухоме майно відповідача за адресою: Донецька область, Волноваський район, Волноваська ТГ, м. Волноваха, вулиця Центральна, будинок 94, знесено до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

Зазначені фактичні обставини свідчать, що роботодавець не може надати позивачу роботу, а працівник не може її виконувати, бо виробничі, організаційні та технічні можливості відсутні, засоби виробництва знищені або залишились на тимчасово окуповані території України, роботодавець не має можливості перевести працівника на іншу роботу, залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці також неможливе.

Отже доведеним є те, що у зв`язку з втратою майна, кадрових та первинних бухгалтерських документів, відповідач був позбавлений можливості повідомити позивача про призупинення з ним трудового договору.

Суд першої інстанції вірно врахував й ту обставину, що позивач працював в закладі з 18.01.2022, (за місяць до початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України), а тому його контакти у інших працівників закладу були відсутні, а місцезнаходження працівника ОСОБА_1 невідоме.

Позивач також не заперечує того, що після виїзду з м. Волноваха він жодним чином не взаємодіяв з адміністрацією закладу, не повідомив про своє місцезнаходження, та не звертався до роботодавця з питанням щодо можливості виконувати трудові обов`язки (продовжити роботу), оскільки був впевнений, що комунальний заклад не працює.

При цьому позивач фактично звернувся до роботодавця щодо надання інформації про трудовий договір через Волноваську міську ВЦА Волноваського району Донецької області лише через три роки - 22.01.2025 року

Вирішуючи питання щодо вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачеві заробітну плату за період з 18.02.2022 по 02.05.2022 та середню заробітну плату з 03.05.2022 по день поновлення дії трудового договору та фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу суд першої інстанції вірно виходив з того, що ця вимога є похідною від вимоги про скасування наказу, який є правомірним.

Як підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 в лютому 2022 року отримав заробітну плату за період з 18.02.2022 по 28.02.2022 в розмірі 3 021, 76 грн, яка надійшла на його картковий рахунок двома траншами: 15.02.2022 1 107, 98 грн та 24.02.2022 1 913, 78 грн.

Слід зазначити, що на час призупинення дії трудового договору, за позивачем зберігається робоче місце, сам трудовий договір не припинений, а відповідно до положень частини четвертої статті 13 Закону № 2136-ІХ, відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору в повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України, у випадку обґрунтованості призупинення дії трудового договору.

Щодо доводів позивача про несправедливе, дискримінаційне ставлення до нього у зв`язку з тим, що з деякими працівниками дію трудового договору призупинено не було, й вони отримували заробітну плату в зв`язку з простоєм, апеляційний суд зазначає таке.

Судом встановлено, що з часу призупинення дії трудового договору з позивачем та 47 іншими особами, працевлаштованими залишалися в різний період 2, 4, 6 працівників комунального закладу. При цьому адміністрація закладу пояснює потребу в їх працевлаштуванні необхідністю його інституційної збереженості. Критерієм для визначення таких працівників були достовірні дані про те, що вони знаходяться на неокупованій території України і виходять на зв`язок.

Натомість з позивачем, а також іншими працівниками комунального закладу, з якими не було зв`язку і щодо яких не було можливості з`ясувати їх місцезнаходження, дію трудового договору було припинено.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

При цьому дискримінація може бути прямою ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними, або непрямою - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Незважаючи на те, що на час прийняття оспорюваного наказу позивач мав статус особи з інвалідністю, зазначена ознака жодним чином не спричинила його віднесення до тієї групи працівників, дію трудового договору з якими було припинено. Так само вона не була визначальною при визначенні мінімально необхідної кількості працівників, трудові відносини з якими продовжено на умовах простою, а відтак говорити про якусь несправедливість чи дискримінацію по відношенню саме до позивача немає жодних підстав.

При цьому особам з інвалідністю надаються гарантії щодо зайнятості, охорони праці в порядку, передбаченому законодавством про працю. Наприклад, особам з інвалідністю не встановлюється випробування при прийнятті на роботу (ч. 3 ст. 26), їм надається право дострокового розірвання строкового трудового договору (ч. 1 ст. 39), може бути встановлена скорочена тривалість робочого часу (ч. 4 ст. 51), вони не можуть без згоди залучатися до робіт в нічний час, надурочних робіт (ст. 55, 63), а у випадках, передбачених законодавством, на роботодавця покладається обов`язок організувати навчання, перекваліфікацію і працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до медичних рекомендацій, встановити на їх прохання неповний робочий день або неповний робочих тиждень та створити пільгові умови праці (ст. 172 КЗпП України).

Так само в Законі України від 15 березня 2022 року № 2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено (стаття 8), що у період дії воєнного стану особи з інвалідністю, яким за медичними рекомендаціями протипоказана така робота, не залучаються до роботи в нічний час без їх згоди.

Будь-яких пільг чи переваг для осіб з інвалідністю під час вирішення питання про призупинення трудового договору Закон не передбачає, а відтак у випадку з припиненням дії трудового договору відсутня як пряма, так і непряма дискримінація позивача.

Позивач впродовж тривалого періоду часу (майже три роки) не виходив на зв`язок із роботодавцем, помилково вважаючи, що комунальний заклад взагалі припинив свою роботу, не виконував будь-яких трудових функцій в інтересах роботодавця, не вживав заходів для встановлення свого статусу у відповідних правовідносинах (працевлаштований, звільнений, дію трудового договору призупинено тощо), проте наразі намагається переглянути такий статус «заднім числом» і відповідно отримати заробітну плату, тобто покласти на роботодавця відповідальність, яка за законом лежить на державі агресорі.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильні висновки із встановлених обставин справи, а також правильно застосував чинні норми закону, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Тамари Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.02.2026 року.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська