УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 711/8983/24

провадження № 61-1636ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 жовтня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просив стягнути на його користь матеріальні збитки у сумі 217 872,08 грн, моральну шкоду у сумі 30 000 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 146 399,38 грн майнової шкоди, 5 000 грн моральної шкоди та 5 000 грн витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а всього 156 399, 38 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 січня 2026 року апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Жук О. М. залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу представника позивача адвоката Манзар Т. В. задоволено частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 жовтня 2025 року змінено в частині визначення розміру майнової шкоди, вказано, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає 162 328,54 грн майнової шкоди.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 жовтня 2025 року змінено в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, вказано, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає 2 291,80 грн за проведення експертного дослідження в суді першої інстанції.

У решті рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 06 жовтня 2025 року залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2026 року (провадження № 61-858ск26) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси

від 06 жовтня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 січня 2026 року у цій справі з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2026 року (провадження № 61-1294ск26) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси

від 06 жовтня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 січня 2026 року у цій справі з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

06 лютого 2026 року ОСОБА_1 втретє звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси

від 06 жовтня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 січня 2026 року.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Оскільки рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси

від 06 жовтня 2025 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 06 січня 2026 року вже оскаржувались заявницею до суду касаційної інстанції й за результатами розгляду касаційної скарги була постановлена ухвала від 22 січня 2026 року про відмову у відкритті касаційного провадження, правові підстави для повторного перегляду у касаційному порядку вказаного судового рішення відсутні.

Верховний Суд наголошує, що положення пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України свідчать про безумовну відмову у відкритті касаційного провадження, якщо раніше судом касаційної інстанції була винесена ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, незалежно від наявності будь-яких обставин.

Доводи заявниці, викладені у касаційній скарзі, не є підставою для повторного розгляду цієї скарги, оскільки не змінюють імперативної норми процесуального закону (пункт 3 частина друга стаття 394 ЦПК України).

Слід звернути увагу ОСОБА_1 , що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси

від 06 жовтня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати заявниці.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович