ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/36451/25

Провадження № 22-ц/820/654/26

Хмельницький апеляційний суд у складі судді-доповідача П`єнти І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2026 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, строк на апеляційне оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 року поновлено. У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 року залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для сплати судового збору у розмірі 665,60 грн або подання документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати, а також для оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог статті 356 ЦПК України з наданням копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

28 січня 2026 року до Хмельницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 21 січня 2026 року, в якій скаржник повторно заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання скаржник послався п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зазначивши, що його дохід за 2025 рік становить 17,52 грн, у зв`язку з чим сума судового збору перевищує 5 відсотків його річного доходу.

На підтвердження наведених обставин скаржником надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26.01.2026 за період з січня 2025 року по грудень 2025 року.

Вирішуючи подане клопотання, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у поряду, визначеному законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко свідчить, що законодавець, застосувавши конструкцію: «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Разом з тим, надані ОСОБА_1 документи на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору є недостатніми для встановлення обставин, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки вони не містять даних про реальний дохід скаржника та відомостей щодо наявності чи відсутності інших джерел доходу.

Інших доказів, які б підтверджували обставини, передбачені статтею 8 Закону України «Про судовий збір», скаржником не надано.

За таких обставин, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Водночас скаржник не позбавлений права повторно звернутися до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, надавши суду достатні докази, які підтверджують його майновий стан.

Крім того, скаржник не усунув інші недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2026 року, зокрема не подав її у новій редакції оформлену відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України із зазначенням свого реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта, а також не надав копій скарги та доданих письмових матеріалів іншому учаснику справи.

Згідно з ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2026 року, а саме для подання нової редакції апеляційної скарги з зазначенням свого реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта, надання копій скарги та доданих матеріалів усім учасникам справи, а також для сплати судового збору або подання належних і достатніх доказів, що підтверджують його майновий стан та можуть слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. 127 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Продовжити ОСОБА_1 на 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду строк на виконання вимог ухвали Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2026 року для сплати судового збору у розмірі 665,60 грн або подання документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, та оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України з наданням копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У разі невиконання вимоги суду до вказаного строку апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта