справа № 166/2203/25
провадження № 2/166/137/26
РІШЕННЯ

іменем України

03 березня 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Cвистун О.М., за участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" (далі ТОВ "Деал Фінанс Груп") Велікданов С.К. 22 грудня 2025 року звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № ДП 0010505 від 19.01.2025 (далі Кредитний договір).

Позов мотивує тим, що 19 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мейбіз" (далі ТОВ "ФК "Мейбіз")та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 2000 грн строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою 0,9%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 600 грн.

ТОВ "ФК "Мейбіз" виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, перерахувавши 2000 грн на банківський рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , за посередництва Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрофітГід" (PSP Platon), яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку.

Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 4364 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1764 грн сума заборгованості за процентами, 600 грн сума заборгованості за комісією.

У подальшому ТОВ "ФК "Мейбіз" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" уклали договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025, за умовами якого позивач набув права вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Кредитним договором.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 4364 грн, а такожсудові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та 4500 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 06.01.2026 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи, установлено відповідачеві строк для подання відзиву, витребувано в АТ КБ "Приватбанк" докази, а також призначено судове засідання на 08 год. 45 хв. 09 лютого 2026 року.

Судове засідання, призначене на 09 лютого 2026 року, відкладено на 08 год. 45 хв. 03 березня 2026 року через відсутність відомостей про вручення ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження від 06.01.2026.

Поштове відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача, у якому містились копія ухвали від 06.01.2026, удруге повернуто до суду неврученим через відсутність адресата за вказаною адресою.

За наведних обставин, суд уважає, що за правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачеві вручена ухвала від 06.01.2026, якою встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що 19 січня 2025 року між ТОВ "ФК "Мейбіз" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 1XmB7t91.За умовами Кредитного договору ТОВ "ФК "Мейбіз" надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 2000 гривень (п. 1 Кредитного договору) строком на 98 днів (п. 3 Кредитного договору) з фіксованою процентною ставкою 0,9 % за кожен день користування кредитом (п. 5 Кредитного договору), зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 600 грн (п. 10 Кредитного договору).

ТОВ "ФК "Мейбіз" на виконання умов Кредитного договору 18 січня 2025 року надало відповідачеві кредит в сумі 2000 грн, перерахувавши їх на належну ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією про виплату платіжної системи "Platon" № 43731-23030-01734 та наданою АТ КБ "Приватбанк" на виконання ухвали суду випискою за банківською карткою № НОМЕР_1 за період з 19.01.2025 до 22.01.2025, емітованою на ім`я ОСОБА_1 .

Між ТОВ "ФК "Мейбіз" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" 14 жовтня 2025 року укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Мейбіз" за грошові кошти відступає ТОВ "Деал Фінанс Груп" права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимог.

Згідно з реєстром прав вимог до договору факторингу № 14/10/25від 14.10.2025 ТОВ "Деал Фінанс Груп" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 4364 грн, з яких 2000 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 1764 грн сума заборгованості по процентах за користування, 600 грн комісія за надання кредиту.

Згідно з наведеним представником позивача розрахунком заборгованості за Кредитним договором відповідач після переходу до позивача прав вимог за Кредитним договором не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.

Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, перехід прав вимог за кредитним договором до позивача, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 2000 грн, правові підстави для нарахування відсотків протягом погодженого сторонами строку дії договору в розмірі 1764 грн, комісії в розмірі 600 грн, відсутність будь-яких платежів зі сторони відповідача в рахунок погашення кредитної заборгованості, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за Кредитним договором в розмірі 4364 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн суд зазначає таке.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладений між ТОВ "Деал Фінанс Груп" та адвокатом Ткаченко Ю.О.; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03.04.2018; витяг з акту № 3-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю.О. надала правову допомогу ТОВ "Деал Фінанс Груп" щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за Кредитним договором на загальну суму 4500 грн; платіжну інструкцію № 579936563.1 від 11.12.2025, відповідно до якого позивачем перераховано 139500 грн на рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. в рахунок оплати згідно акту №3-ДІЛ приймання наданої правничої допомоги від 22.08.2025 за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.

Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась у спрощеному позовному провадженні, ціну позову, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн, уважаючи таке рішення справедливим і виваженим.

З огляду на викладене, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, загалом 5422 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" заборгованість за договором про надання кредиту № ДП 0010505 від 19 січня 2025 року в розмірі 4364 (чотири тисячі триста шістдесят чотири) гривні, з яких заборгованість за тілом кредиту 2000 (дві тисячі) гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом 1764 (одна тисяча сімсот шістдесят чотири) гривні, заборгованість за комісією 600 (шістсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору та 3000 (три тисячі)гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", , юридична адреса: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204;

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун