Справа № 346/3911/25
Провадження № 2/346/243/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю: секретаря: Гломби А.В.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, заборгованості за договором. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 30.06.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 , укладено Договір № 8039706. Зазначає, що кредитним договором , встановлена сума кредиту (загальний розмір) : 7000,00 гривень, тип кредиту 360 днів, за користуванням кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної ставки, яка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Зазначає, що 27.01.2025 року було укладено договір № 27.01/25-Ф відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимогиза кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8039706, таким чином ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" наділено правом вимоги до відповідача за договором № 8039706. Вказує, що загальний розмір заборгованості по поверненю кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за Договором №8039706 від 30.06.2024 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 30750,00 гривень, з яких: - заборгованість за основним зобов`занням (за тілом кредиту) - 10000,00 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15750,00 грн; - заборгованість за пенею та/або штрафами-5000,00 грн. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 8039706 від 30.06.2024 року у розмірі 30750,00 грн., а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо представник позивача подав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити без участі представника позитвача в усіх судових засіданнях. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не пам`ятає чи укладав договір з первісним кредитором. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору. Судом встановлено, що 30.06.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 , укладено Договір № 8039706, зокрема вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2294 (а.с.20-29). Вищевказане також підтверджується паспортом споживчого кредиту та листом про те, що відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" : 30-06-2024 00:05:03 на суму 7000, 00 грн, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 7-9). Встановлено й те, що 27.01.2025 року було укладено договір № 27.01/25-Ф відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимогиза кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8039706, таким чином ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" наділено правом вимоги до відповідача за договором № 8039706 (а.с. 30-34). Вищевказане також підтверджується реєстром боржеників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27 січня 2025 року (а.с.46). Встановлено й те, що між товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору № 8039706 про надання споживчого кредиту від 30.06.2024 року, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6693(а.с. 69-70). Встановлено й те, що загальний розмір заборгованості по поверненю кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за Договором №8039706 від 30.06.2024 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.07.2025 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 30750,00 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 гривень; - заборгованість за відсотками - 15750,00 грн; - заборгованість за пенею та/або штрафами-5000,00 грн (а.с. 19). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як вбачається із матеріалів справи, Договір № 8039706 від 30.06.2024 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов. Оскільки відповідач не виконує умов кредитного договору, та враховуючи те, що укладено Договір факторингу, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості. Отже, враховуючи вищезазначене, позовні вимоги, є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі, та є такими, що підлягають задоволенню. Тому позов слід задовольнити, та слід стягнути з відповідача, на користь позивача заборгованість за Договором № 8039706 від 30.06.2024 у розмірі 30750 гривень. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 гривні 40 копійок. Керуючись ст.ст.81,141,258,259,263,264,265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, , заборгованість за Договором № 8039706 від 30.06.2024 у розмірі 30750 (тридцять тисяч сімсот п`тдесят) гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.02.2026 року.

Суддя: Махно Н. В.