Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: судді Бедьо В.І., при секретарі Малиновській І.Ю., розглянувши у судовому засіданні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою представника позивача Андрущенко Михайла Валерійовича який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
03 листопада 2025 року представник позивача Андрущенко М.В. який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Рішенням суду від 29.01.2026 позовні вимоги були задоволені та за клопотанням представника позивача призначене судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу.
На виконання рішення суду представником позивача надано суду договір про надання правової допомоги від 06.05.2025 та акт про приймання-передачу наданих послуг від 02.06.2026, Заявка про надання послуг, картка руху документа до рішення суду, платіжна інструкція про сплату професійної правничої допомоги. Посилаючись на положення ст.ст.133, 137 ЦПК України, зауважуючи про необхідність відшкодування як тих витрат, що вже були сплачені позивачем, так і тих витрат, що мають бути сплачені, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в судовому засіданні участі не брали, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно умов договору про надання правової допомоги від 06.05.2025, укладеного між ТОВ «Іннова Фінанс» та адвокатом Андрущенко М.В. де адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати юридичну / правову допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим договором, зокрема представляти у встановленому порядку інтереси ТОВ «Іннова Фінанс» та виконувати всі необхідні дії.
Пунктом 3.4.1 договору визначено, що розрахунок оплати за послуги здійснюється шляхом безготівкової транзакції коштів, зазначених в заявках та/або АНП на банківський рахунок Виконавця, зазначений в Договорі або в інший спосіб, погоджений Сторонами.
Як вбачається з п.3.4.3 договору, зобов`язання Замовника з оплати Послуг вважаються виконанами з моменту фактичного зарахування грошових коштів за відповідним АНП на банківський рахунок Виконавця.
Відповідно до акту про прийняття-передачу наданих послуг від 02.02.2026, підписаного ТОВ «Іннова Фінанс» та адвокатом Андрущенко М.В., у відповідності до договору про надання правової допомоги від 06.05.2025 адвокатом були надані наступні послуги: 1) консультація клієнта, узгодження правової позиції; 2) складання правової документації, в т.ч. процесуального характеру: заяви, позовні заяви, відповіді на відзиви, клопотання, тощо; 3) супровід процесу розгляду справ в судах, досудових розслідувань, слідчих діях та інших заходах чи процесах пов`язаних із правами та інтересами Замовника, перед органами державної влади та місцевого самоврядування та ін.. Загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 5000 грн.
Нормативно-правове обґрунтування
Положенням ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльністьгонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі Баришевський проти України, Двойних проти України, Меріт проти України).
За висновками ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини восьмоїстатті 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Такий висновок відповідає позиціям КАС у складі ВС у постанові від 26.06.2019 року у справі №813/481/18,ОП КГС у складі ВС у постанові № 925/1137/19 від 22.01.2021, КАС ускладі ВС у постанові від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20, та відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Враховуючи приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги домовленість між позивачем та адвокатом Андрущенко М.В. щодо строків сплати адвокатських послуг, закріплену п.3.4.1договору між ними.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення питання про розподіл судових витрат суд оцінює розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
Оцінюючи надані стороною позивача докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, необхідним та достатнім на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, враховуючи аргументи відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача має бути зменшений,що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставии справи, її складності та виконаної адвокатським об?єднанням роботи та значимості таких дій у справі, суд вважає, що заявлені витрати на професійшу правничу допомогу, відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді в загальному розмірі 5 000, 00 грн відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» поданого в особі уповноваженого представника Андрущенко М.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Ухвалити у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» поданого в особі уповноваженого представника Андрущенко М.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - додаткове судове рішення щодо вирішення питання про судові втрати.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Бедьо В.І.