Провадження № 2/0203/1389/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.,

за участю секретаря судового засідання Шовкопляса М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 позивач ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Чечелівського районного суду м.Дніпра з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Подана позовна заява обґрунтована тим, що 11.11.2022 між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції за актовим записом № 977. Сторони не проживають однією сім`єю, не підтримують подружніх стосунків та спільне господарство не ведуть, у зв`язку із чим сім`я розпалася остаточно, а її збереження неможливе та недоцільне.

Ухвалою Чечелівського районного суду м.Дніпра від 18.12.2025 позовну заяву передано до Центрального районного суду м.Дніпра для розгляду за підсудністю

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 04.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. 20.02.2026 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. 17.02.2026 від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України , шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами частин 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 СК шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

Таким чином, у розумінні норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, у якому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

За правилами, встановленими статтею 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що з 11.11.2022 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 977, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.11.2022, копія якого міститься в матеріалах справи.

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.12.2025 серії НОМЕР_2 .

Як зазначено позивачем, що не спростовано відповідачкою, сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають окремо, не мають наміру поновлювати відносини.

Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не встановлено. Підстав для надання сторонам строку для примирення судом також не встановлено.

Судом також враховано, що станом на дату звернення з цим позовом до суду законодавцем виключено зі ст. 110 Сімейного кодексу України положення щодо неможливості звернення з позовом до суду про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини та одного року після народження дитини.

Отже законодавчі обмеження звернення з таким позовом та його розгляду судом відсутні.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 56, 112, 113 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрований 11.11.2022 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції, актовий запис № 977, розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Іваницька