Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1505/25
Провадження № 2-о/273/37/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В., з участю заявника ОСОБА_1 , заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт про те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Клоппенбург Федеративна Республіка Німеччина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Заріччя Новоград- Волинського району Житомирської області, громадянин України, є її батьком та у зв`язку з цим внести зміни в актовий запис №124, вчинений 27 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баранівського району Житомирської області та вказати батько - ОСОБА_3 , решту запису залишити без змін.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що її мати ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 . Заявник вказує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і в актовому записі про її народження у графі «батько дитини» інформація записана зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України ОСОБА_5 . Тобто, прізвище визначено по матері, ім`я та по батькові визначено по рідному батьку. Після її народження і до досягнення нею 8 років батько не приймав участі у її вихованні та утриманні. Після досягнення нею восьмирічного віку ОСОБА_3 почав встановлювати між ними зв`язок, почав постійно телефонувати їй та цікавитись її життям та здоров`ям, підтримував її матеріально, приходив на дні народження, забирав її до себе додому. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Клоппенбург Федеративна Республіка Німеччина ОСОБА_3 раптово помер. За життя ОСОБА_3 казав про те , що залишить на її ім`я заповіт, а саме на житловий будинок , який знаходиться в АДРЕСА_1 , але написати його він не встиг, оскільки раптово помер, а тому спадщина після його смерті відкрилась за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , яким відомо про те, що вона є їхньою неповнорідною сестрою по батьку. З заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вона звернулась вчасно, проте свою частину спадщини вона може отримати лише у тому випадку, якщо доведе, що померлий спадкодавець ОСОБА_3 є її рідним батьком . 15.07.2025 року вона та рідна сестра померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_6 звернулись до медико-генетичного центру «Мама Папа» щодо проведення молекулярно-генетичного дослідження. На вирішення молекулярно- генетичного експертного дослідження було поставлено питання: Чи є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічною тіткою, тобто сестрою батька або матері за обома батьками, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Висновком медико-генетичного центру «Мама Папа» встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічною тіткою, тобто сестрою батька або матері за обома батьками, відносно учасниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження , складає 96,82% .

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області 04.09.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку окремого провадження, викликано свідка.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти задоволення даної заяви, їх батько ОСОБА_3 все життя визнавав ОСОБА_7 донькою, вони з дитинства спілкувалися як рідні брати та сестра.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання пояснила, що є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 , її брат і вона все життя визнавали ОСОБА_1 рідною донькою та племінницею. Чому при народженні ОСОБА_1 у її свідоцтві було записано батька зі слів матері їй невідомо. Мати ОСОБА_1 теж померла.

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Згідно зіст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.1-3 ст.128СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановленост.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

За правилами ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст.128 цього Кодексу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч.1 ст.130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст.ст. 128, 129 СК України не вирішувалося за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст.130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №373/2257/18, від 15.04.2021 у справі №361/2653/15.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи.

Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Аналіз норми ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст.128 СК України).

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.10.1998 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої записані - батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 6 від 02.09.2025 року , за параметрами запиту ОСОБА_1 , наявний актовий запис 124 від 27.10.1998, відомості про батька ОСОБА_9 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про смерть відділу РАЦС м. Клоппенбург № НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Клоппенбург Федеративна Республіка Німеччина ( а.с.10-11).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.03.2009 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Частиною 1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

На даний час заявниця має намір оформити спадщину, що належала її батьку, однак здійснити це не може через відсутність документів, що підтверджують родинний зв`язок, оскільки прізвище батька дитини вказане у свідоцтві про народження не співпадає з його дійсним прізвищем, яке вказане у свідоцтві про смерть.

Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Судом встановлено, що відомості про батька ОСОБА_3 , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Допитані в судовому засіданні заінтересовані особи та свідок ОСОБА_6 підтвердили, що заявниця є донькою померлого ОСОБА_3 .

Окрім цього, судом досліджено подану позивачем копію фотокартки із батьком (а.с.20).

Крім того, згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 14.08.2025 року №49146 медико-генетичного центру «Мама Папа», на вирішення якого було поставлено питання : Чи є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічною тіткою , тобто сестрою батька або матері за обома батьками , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначено , що ймовірність того , що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічною тіткою , тобто сестрою батька або матері за обома батьками , відносно учасниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження , складає 96,82% (а.с.13-17).

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що подані до суду докази, як окремо кожен так і в сукупності між собою підтверджують те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Клоппенбург Федеративна Республіка Німеччина , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому заява про встановлення факту батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану єрішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, підлягають задоволенню і вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

З огляду на те, що встановлення факту батьківства є необхідним для створення умов здійснення заявником особистих майнових прав, факт доводиться поданими доказами, заяву слід задовольнити.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі.

Керуючись ст.ст 259 ,293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Клоппенбург Федеративна Республіка Німеччина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Заріччя Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянин України, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Баранівка Житомирської області, громадянки України .

Внести зміни в актовий запис №124, вчинений 27 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баранівського району Житомирської області, про народження дитини ОСОБА_1 , де у відомостях про батьківство вказати батько - ОСОБА_3 , решту запису залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бєлкіна Д.С.