Справа №295/2128/26
УХВАЛА

13.02.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про видачу судового наказу

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Домком-Житомир»

про стягнення із ОСОБА_1

заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованість в сумі 3677,035 грн (пропорційно до частки в майні), по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2023 по 31.01.2026 та судовий збір у розмірі 332,80 грн.

Вирішуючи питання про можливість видати судовий наказ за заявою у справі суддя дійшов наступного висновку.

За приписами п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, які додані заявником до заяви, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У силу статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та їй належить 1/2 частки квартири, вона зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

У заяві зазначено, що заборгованість у сумі 3677,035 грн нарахована пропорційно до частки в майні

Заявляючи вимогу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги в сумі 3677,0350 грн, заявник долучив до заяви про видачу судового наказу розрахунок заборгованості на вказану суму, проте наданий розрахунок не містить порядку нарахування заборгованості у щомісячному розрізі, що унеможливлює перевірку обґрунтованості та правомірності заявлення вимоги про стягнення заборгованості у вказаному розмірі. Також з наданого розрахунку не вбачається за можливе встановити, що така заборгованість нарахована пропорційно до частки ОСОБА_1 в майні.

З огляду на викладене, заява не відповідає вимогам, передбаченим в п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163, п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, оскільки зі змісту заяви та доданих до неї документів не можливо встановити повні відомості щодо порядку нарахування заборгованості, яку стягувач просить стягнути з боржника, а в межах наказного провадження суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати правильність наданих стягувачем відомостей, сум, періодів, здійснених нарахувань.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що заява подана з порушеннями вимог п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, що унеможливлює видачу судового наказу та стягнення заборгованості за надані послуги.

Керуючись ст.ст.163, 165 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Домком-Житомир» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова