ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/287/26
номер провадження 2-н/695/19/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, ВСТАНОВИВ:

27.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ у сумі 20 624.26 грн та 332.80 грн судового збору.

09.02.2026 року представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Василенко Анастасія Миколаївна подала до суду клопотання про повернення сплаченого судового збору в сумі 66.56 грн, так як заява про видачу судового наказу була подана через систему «Електронний суд», і при цьому до суми судового збору застосовується коефіцієнт 0,8, що зменшує судовий збір до 266.24 грн, а сплачено було 332.80 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу на предмет відповідності вимогам ЦПК України, суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу в частині.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено у розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суддею на підставі частини 5 статті 165ЦПК України зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до листа начальника відділу ЦНАП виконкому Золотоніської міської ради Золотоніського району Черкаської області за вих. № 147 від 30.01.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за місцем проживання у зв`язку зі смертю.

Відповідно до актового запису про смерть № 215 від 08.03.2024 року, наданого Золотоніським відділом ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області за вих. № 11836/32.4-26 від 13.02.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 )

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Отже, згідно з наявною у суду інформацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще до звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст.42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Відповідно до ч. 1 ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз указаних норм права, а також положень чч. 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч .2 ст. 42 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що на момент звернення із заявою до суду боржник у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату наданих послуг з боржника після його смерті та залучення правонаступників боржника до участі у справі. Натомість, нормами цивільного права, зокрема, статтею 1281 ЦК України визначено право кредитора на пред`явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

На підставі зазначеного суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ слід відмовити, оскільки боржник ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо повернення надміру сплаченої суми судового збору суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи заява про видачу судового наказу дійсно була подана через систему «Електронний суд», то судовий збір повинен бути сплачений із застосування коефіцієнта 0,8, що становить 266.24 грн.

Відповідно платіжної інструкції № 74 від 26.01.2026 року заявником був сплачений судовий збір у сумі 332.80 грн.

За таких обставин надміру сплачений судовий збір у сумі 66.56 грн. підлягає поверненню на рахунок заявника.

Керуючись статтями 160, 165, 186, 258-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Повернути заявнику надміру сплачену суму судового збору 66.56 гривень за реквізитами: ТОВ «ЮВЕРЛІГАЛ», , р/р НОМЕР_2 в АТ «Піреус Банк МКБ», МФО 300658, призначення платежу: повернення судового збору по « ОСОБА_1 ».

Ухвалу надіслати заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Середа Л.В.