Провадження № 22-ц/801/407/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Березовська О. А.
Доповідач: Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 рокуСправа № 127/35298/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Панасюка О. С., Стадника І. М.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивачка (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Синявською Катериною Юріївною, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року, постановлену у складі судді Березовської О. А. у м. Вінниці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Синявську К. Ю., засобами поштового зв`язку, звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. Згідно відповіді УДМС у Вінницькій області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 27 листопада 2024 року як померлий.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 24 грудня 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Синявської К. Ю., подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не звертався до Органів ДРАЦС з метою перевірки належним чином інформації, вказаної у відповіді УДМС про зняття ОСОБА_2 з реєстрації за місцем проживання 27 листопада 2024 року як померлого, суд ототожнив цю дату із датою смерті. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є відповідачем у великій кількості судових справи, провадження по більшості з яких були відкритті у 2025 році, зокрема, в справах № 128/868/25, № 128/3335/24, № 127/27028/25, № 127/27190/25, № 127/27186/25, №127/27030/25, № 128/3565/25. Крім того, ОСОБА_2 є боржником у виконавчих провадженнях, по одному з них стягувач є ОСОБА_3 , який надав позивачу копію постанови про зняття арешту з коштів від 19 серпня 2025 року, де приватний виконавець обґрунтовує зняття арешту з рахунку ОСОБА_2 , його особистою заявою. Таким чином, ОСОБА_2 є не лише живим, а й активно бере участь у судових справах та виконавчих провадженнях.

У визначений апеляційний судом строк від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

19 січня 2026 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Синявської К. Ю. надійшло клопотання, в якому вона просить розгляд справи, призначений на 22 січня 2026 року о 14 годині 50 хвилин, відкласти, оскільки у цю дату за сімейними обставинами вона перебуватиме у відпустці, що підтверджується довідкою.

Перебування представника позивача у відпустці, саме по собі, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, оскільки сторона має право брати участь у справі особисто. При цьому з матеріалів справи не вбачається, що позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості особисто взяти участь у судовому засіданні. З огляду на викладене, колегія суддів виснує про відмову в задоволенні клопотання адвоката Синявської К. Ю. про відкладення судового розгляду.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_2 до суду не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду до суду не надсилав, а тому згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-07 листопада 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Синявської К. Ю. засобами поштового зв`язку, звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с. 1 - 6);

-судом 10 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» отримано відповідь № 1992919 з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно якої особу ОСОБА_2 (ПІБ, РНОКПП) не знайдено (а. с. 29);

-10 листопада 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області звернувся до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради із запитом про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, щодо ОСОБА_2 (а.с. 28).

- 11 листопада 2025 року отримано відповідь з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, відповідно до якої в Реєстрі міської територіальної громади відсутня інформація стосовно реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_2 (а.с. 30 на звороті);

- 17 листопада 2025 року Вінницьким міським судом Вінницької області скеровано запит до Якушинецької територіальної громади та УДМС у Вінницькій області, про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі щодо ОСОБА_2 (а.с. 31, 31 на звороті).

- 20 листопада 2025 року на адресу суду надійшла відповідь з УДМС у Вінницькій області, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак знятий з реєстрації 27 листопада 2024 року як померлий (а.с. 32 на звороті).

- 27 листопада 2025 року на адресу суду надійшла відповідь з Якушинецької сільської ради, відповідно до якої, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в період з 18.10.2018 по 02.08.2019 (а.с. 33);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України (а.с. 36);

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист його прав і свобод.

Стаття 2 ЦПК України визначає завдання цивільного судочинства як справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За загальним правилом, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи (частина 1 статті 25 ЦК України). Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина 4 статті 25 ЦК України).

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 4 статті 49 ЦК України).

Отже, юридичний факт смерті підтверджується виключно державною реєстрацією смерті, що прямо передбачено статтею 49 ЦК України та статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, не витребував від органів ДРАЦС відомостей про наявність (відсутність) актового запису про смерть ОСОБА_2 , а обмежився виключно відповіддю УДМС від 17 листопада 2025 року, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 27 листопада 2024 року, як померлий (а.с. 32 на звороті), однак зняття з реєстрації не може замінювати докази того, чи дійсно фізична особа померла, тобто не є підтвердженням юридичного факту смерті особи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду 12 січня 2026 року в порядку підготовки до апеляційного розгляду витребувано у ДРАЦС інформацію про те, чи наявний у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян запис про смерть ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Козинці, Липовецького району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 54).

20 січня 2026 року до Вінницького апеляційного суду надійшла відповідь з ДРАЦС про те, що в архівах відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Козині, Липовецького району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 63).

Таким чином, в справі що розглядається відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_2 помер, а відтак відмова судом першої інстанції у відкритті провадження у цивільній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є передчасною та суперечить нормам процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 6 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою для застосування пункту 6 частини1 статті 374 ЦПК України є, серед іншого, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини 1 статті 379 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтованими, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання відмови у відкритті провадження у справі, без належного з`ясування фактичних обставин справи щодо правоздатності та дієздатності відповдіача ОСОБА_2 . Тому ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року слід скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому розгляду у справі, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Синявською Катериною Юріївною, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. С. Панасюк

І. М. Стадник