Справа № 162/774/16-ц
Провадження № 6/162/1/2026
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа у справі №162/774/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Савицька Г.Р. через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 11.02.2026 подала до суду вказану заяву, обґрунтовану тим, що при підготовці виконавчого документа для направлення до органів ДВС він був втрачений. Приміщення, де зберігались оригінали виконавчих документів було знищено внаслідок ракетного обстрілу рф 05.10.2025.

Відповідно до п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

За таких обставин, суд вважає можливим вирішити питання про видачу дублікату виконавчого документа поза межами судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 30.09.2016 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КУБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VOM0G6 від 25.04.2008 у розмірі 787038,014 гривень.

На виконання вказаного рішення 23.12.2016 видано виконавчий лист, який направлений представнику позивача супровідним листом №162/774/16-ц/5514/16 від 27.12.2016.

Головним держаним виконавцем Гриневич А.М. 30.12.2020 винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 162/774/16-ц, виданого Любешівським районним судом Волинської області 23.12.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № VOM0G6 від 25.04.2008 у розмірі 787038,01 гривень та судових витрат у сумі 11441,06 гривень у зв`язку з відсутністю у боржника ( ОСОБА_1 ) майна, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно з ч.1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У ч.1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом,ухвала суду є виконавчими документами.

Підпунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пп. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Крім цього, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 29.08.2023 у справі № 750/13697/21, від 09.02.2022 у справі № 201/4043/19-ц, від 30.08.2022 у справі № 757/14604/20-ц, від 06.11.2019 у справі № 2-1053/10, від 23.09.2020 у справі № 127/2-3538/10, Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 186/871/14-ц. Указана практика є усталеною.

Відповідно до ч. 1, 4-5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Водночас 26.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII доповнено п. 10-2, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, визначені Законом № 1404-VIII строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05:30 год 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє по теперішній час.

Таким чином, строк на пред`явлення виконавчого листа від до виконання не є пропущеним.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.11.2023 у справі № 440/5997/18.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 9 ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, п.40 зазначається, що ... право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно з відповіддю на запит Львівського міського управління цивільного захисту та превентивної діяльності № 5823.1-2202/5823.3 від 15.10.2025 підтверджено факт виникнення пожежі у виробничо-складській будівлі з адміністративно-побутовими приміщеннями, допоміжних будівлях, спорудах та трансформаторних підстанціях, яка виникла 05.10.2025 за адресою АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надано завірену копію акта про пожежу від 06.10.2025.

Вказана обставина стверджується також витягом з ЄРДР кримінального провадження № 0000276 від 05.10.2025 та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» № Е.00.0.0.0/3-260113/71395 від 13.01.2026.

Відомостей про скасування, повне чи часткове виконання зазначеного рішення суду у справі № 162/774/16-ц матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись Перехідними положеннями ЦПК України, ст. 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 162/774/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, виданого Любешівським районним судом Волинської області 23.12.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VОМ0G6 від 25.04.2008 у розмірі 787038 (сімсот вісімдесят сім тисяч тридцять вісім) гривень 01 копійку та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 11441 (одинадцять тисяч чотириста сорок одну) гривню 06 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ