УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді Єфіменко Н.В.,

за участі секретаря Лущан В.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Харківська міська рада, Об`єднання житлових кооперативів «Дом-Сервіс», Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем,

встановив:

13 листопада 2026 року ОСОБА_1 (далі: заявник), звернувся до суду із заявою вказавши в якості заінтересованих осіб: Харківську міську раду (далі: заінтересована особа-1), Об`єднання житлових кооперативів «Дом-Сервіс» (далі: заінтересована особа-2), Другу Харківську міську державну нотаріальну контору (далі: заінтересована особа-3), про встановлення факту постійного проживання заявника з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування заяви заявник посилався на реєстрацію 10.06.1989 шлюбу із ОСОБА_2 , погашення у період шлюбу внесків до житлово-будівельного кооперативу «Околоця-8», викуп у період шлюбу кв. АДРЕСА_1 , не складення сімейного життя та розірвання шлюбу за рішенням суду від 13.06.2006. Проте, після розірвання шлюбу він пробуджував постійно проживати однією сім`єю із ОСОБА_2 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Саме він її поховав, взявши на себе усі витрати. Після смерті дружини він залишився проживати в зазначеній квартирі. Вважає, себе спадкоємцем четвертої черги, який фактично прийняв спадщину, оскільки зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 .

04.12.2025 та 11.02.2026 заінтересованою особою-1 подані заперечення проти задоволення заяви за недоведеності факту ведення спільного побуту, наявності спору про право, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав з викладених у ній підстав.

Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Заінтересована особа -3 розгляд справи просила здійснювати за своєї відсутності. Заінтересовані особи 1 та 2 причину неявки не сповістили.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

10.06.1989 заявник та ОСОБА_2 зареєстрували шлюбу.

10.05.2006 виконкомом Київської районної ради видане розпорядження №593 про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на кв. АДРЕСА_1 .

02.06.2006 ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно - кв. АДРЕСА_1 .

13.06.2006 шлюб між заявником та ОСОБА_2 рішенням Київського районного суду м. Харкова розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.10.2022.

10.05.2022 заявник поховав ОСОБА_2 , що підтверджено договором-замовленням №40310, свідоцтвом про поховання від 10.05.2022.

15.03.2023 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст.1264 ЦК України на майно, належне ОСОБА_2 за не встановлення факту проживання однією сім`є зі спадкодавцем.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне:

Згідно ч.1 ст.293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частин 1-4 ст.294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У ч.1 ст.315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Таким чином, факти, що мають юридичне значення це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про цивільне право.

Згідно ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно із ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під спором про право розуміють певний стан суб`єктивного права. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання, а одним з критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження судова практика визначає саму можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Частиною ч.2 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

За ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Як вбачається ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до ст. 1216, 1217, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно-за його місце знаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.2 ст.1277 ЦК України.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що метою звернення заявника до суду є вирішення питання про прийняття спадщини кв. АДРЕСА_1 , після смерті колишньої дружини ОСОБА_2 , яку заявник вважає набуту у шлюбі з ОСОБА_2 та яку він прийняв фактично за постійного проживання із ОСОБА_2 , однією сім`єю після розірвання шлюбу, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, за своєї реєстрації у вказаній квартирі на час смерті спадкодавця.

Разом з тим, після смерті ОСОБА_2 минуло 3 роки та в силу ст.1277 ЦК України Харківська міська рада має право заявити вимоги про визнання спадщини відумерлою.

Отже, орган місцевого самоврядування має свій інтерес щодо спадщини після смерті ОСОБА_2 , а відтак існує спір про право.

За таких обставин, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. 260, 261, 294, 315 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Харківська міська рада, Об`єднання житлових кооперативів «Дом-Сервіс», Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем,- залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст складений 18.02.2026.

Суддя Н.В. Єфіменко