Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 331/7130/25
Провадження №: 2-о/332/54/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , на праві приватної власності 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,7 кв.м., житловою -29,4 кв.м.

Вирішуючи питання про прийняття вказаної заяви до розгляду, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, за змістом ч.2 ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, зокрема про встановлення факту проживання з певними особами, але не спір про право цивільне.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 цієї постанови зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , остання просить встановити факт належності їй на праві власності частини квартири.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїй Постанові Верховний Суд від 21.03.2024 року у справі №2о-30/2009 зазначив, що встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна в порядку окремого провадження не допускається, оскільки вимога про визнання права власності завжди свідчить про існування спору про право.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року в справі № 465/3041/16-ц (провадження № 61-4250св18), від 26 травня 2021 року в справі № 2-378/06/05 (провадження № 61-21128св19).

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, про що вказано вище, суддя прийшла до висновку про відмову у відкритті провадження із роз`ясненням ОСОБА_1 її право звернутися до суду в порядку позовного провадження з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що заявниця також має право на оскарження рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову в проведенні реєстраційних дій в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.259-261,315, 354-355 ЦПК України, -

постановила:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М.Погрібна