Провадження № 2/522/767/26
19 лютого 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судвого засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Олімп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,
До Приморського районного суду м. Одеси 21.11.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Олімп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 14 471,58 грн., судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.12.2021 року на підставі Акту передачі в експлуатацію, будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП». Позивач, як обслуговуюча компанія на підставі укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до умов п. 4.2.9. укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , Відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати житлово комунальні платежі з моменту передачі об`єкта управляючій компанії. Позивачем, зі свого боку, надаються комунальні послуги у повному обсязі та здійснюється весь необхідних комплекс організаційних і технічних заходів, що забезпечує комфортне і безвідмовне використання співвласниками приміщень, проте, Відповідач ухиляється від їх сплати. Станом на момент звернення із даною позовною заявою, загальний розмір боргу становить 14 471,58 грн.
Матеріали позову суддя отримала 24.11.2025 року.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2050415 від 26.11.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 04.10.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвалою суду від 27.11.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06.01.2026 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 19.02.2026 року.
У судове засідання 19.02.2026 року сторони не з`явилися.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надав.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла, й враховуючи перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці з 23.02.2026 року по 27.02.2026 року та у відряджені 02.03.2026 року, датою складення цього судового рішення є 03.03.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 31.12.2021 року на підставі Акту передачі в експлуатацію, будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП».
ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , апартаменти № НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу майнових прав від 04.01.2019 року № КПИП-087388.
Відповідно до п. 4.2.9. укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати житлово комунальні платежі з моменту передачі об`єкта управляючій компанії.
13.12.2021 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП» та ТОВ «Юг-Газ» укладено договір постачання природнього газу № 1142.
01.01.2022 року між ТОВ «БОНА ВІТА-ОЛІМП» та ТОВ «ОА «ОРТУС-ГРУП» було укладено договір про надання охоронних послуг № 01/01/22, відповідно до якого виконавець зобов`язався вжити заходів забезпечення охорони об`єкту, зокрема, щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
10.01.2022 року між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «БОНА ВІТА-ОЛІМП» укладено договір про надання клінінгових послуг № 1/2022, за яким виконавець зобов`язався надавати клінінгові послуги за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник у порядку, строки та розмірі, передбаченому договором оплачувати такі послуги
01.02.2022 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП» та ТОВ «Екосервіс Одеса» укладено договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 01/02-76-11.
01.04.2022 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП» та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» укладено договір споживання про надання послуг з розподілу еклектичної енергії № 2413-2.
Згідно Паспортів точки/точок розподілу електричної енергії від 01.04.2022 року послуга надається за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 .
13.07.2022 року між ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП» та ТОВ «ООЕК» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 01-2413N-ПУП.
01.11.2023 року між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «БОНА ВІТА-ОЛІМП» було укладено договір на технічне обслуговування нецентралізованої системи відеоспостереження та системи контролю доступу, за яким виконавець зобов`язався здійснювати технічне обслуговування нецентралізованої системи відеоспостереження та системи контролю доступу за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язався оплачувати послуги у розмірі, передбаченому договором.
17.02.2024 року між ТОВ «БОНА ВІТА-ОЛІМП» та ТОВ Охоронно-детективним агентством «Легіон» було укладено договір про надання охоронних послуг № 39 відповідно до якого виконавець зобов`язався вжити заходів забезпечення охорони об`єкту, зокрема, щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Постачальником зазначених вище житлово-комунальних послуг і послуг з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП».
З 01.11.2023 року по 01.11.2025 року відповідач не здійснює повну оплату за отримані житлово-комунальні послуги, а саме за витрати на адміністратора, опалення, охорона, УБПТ, утримання котельної, утримання СКД, відеонагл, ТБВ (сміття), розподіл природнього газу, електроенергія, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 14 471,58 грн.
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Правовідносини між співвласниками багатоквартирного будинку та управителем врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Постановою КМУ Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» №712 від 05.09.2018 року.
Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками відповідно до статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Управитель багатоквартирного будинку це фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.
У ч. 1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно ст.ст. 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідачем доказів щодо не надання таких послуг або неналежної якості суду не надано.
Зважаючи вищевказане, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат:
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Позивач ТОВ «Бона Віта - Олімп» у позовній заяві просив стягнути на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано лише: Ордер на надання правничої допомоги серії ВН № 1576875 від 22.09.2025 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ОД № 005515.
Між тим позовна заява не містить ані Договору про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Бона Віта-Олімп» та адвокатом Василович А.М., ані Акту виконаних послуг.
Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає часткову задоволенню.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 207, 319, 322, 509, 525, 526, 626, 628, 638 ЦК України, ст.ст. 1, 5, 9, 10, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Олімп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 03.03.2026 року.
Суддя: Домусчі Л.В.