Справа № 372/1140/26
Провадження 2-з-16/26
ухвала

27 лютого 2026 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.

при секретарі Буртовій О.Є.

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

25.02.2026 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :04:063:0065 (реєстраційний номер 231). Заява обґрунтована тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року по справі № 372/1243/17 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Визнано недійсними та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання дозволу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розробку документації з землеустрою. Визнано недійсними та скасовано накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області про передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельних ділянок площею по 0,1200 га, кадастрові номери :04:063:0054 та :04:063:0054 відповідно, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області. Визнано недійсними із застосуванням наслідків недійсності договір купівлі - продажу земельної ділянки (кадастровий номер :04:063:0054) від 08.08.2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яновою С.В. за реєстрованим номером 335 та договір купівлі - продажу земельної ділянки (кадастровий номер :04:063:0055) від 08.08.2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яновою С.В. за реєстрованим номером 338. Даними судовими рішеннями було визнано незаконними приватизацію земельних ділянок із кадастровими номерами :04:063:0054 та :04:063:0055 в 2106 році на ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та їх подальший продаж 08.08.2016 року ОСОБА_5 . Незважаючи на відсутність законного права власності, зокрема права розпоряджатись, земельні ділянки із кадастровими номерами :04:063:0054 та :04:063:0055 ОСОБА_5 21.02.2019 року були передані до статутного капіталу ТОВ "ПІВДЕНЬ АГРО КОНСАЛТІНГ". Як зазначається в акті приймання передачі від 21.02.2019 року, частка ОСОБА_5 в статному капіталі товариства складає 100 %. Підставою такої передачі майна стало рішення єдиного учасника ТОВ «ПІВДЕНЬ АГРО КОНСАЛТІНГ» №2 від 21.02.2019 року, підписане ОСОБА_5 як єдиним учасником товариства. Будучи недобросовісним набувачем земельних ділянок :04:063:0054 та :04:063:0055 та усвідомлюючи це, ТОВ "ПІВДЕНЬ АГРО КОНСАЛТІНГ» здійснив дії по об`єднанню вказаних земельний ділянок площею по 0,12 га кожна в нову ділянку площею 0,24 га із присвоєнням їй нового кадастрового номеру :04:063:0065 (реєстраційний номер 231). Вказані обставини свідчать про те, що ТОВ "ПІВДЕНЬ АГРО КОНСАЛТІНГ» і в подальшому може вдатися до вчинення дій, спрямованих на уникнення виконання рішення суду по даній справі, зокрема, шляхом відчуження земельної ділянки із кадастровим номером :04:063:0065, її поділу або об`єднанню.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Перевіривши та дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Ухвалою Обухівського районного суду від 27.02.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокаджастру у м. Києві та Київській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ АГРО КОНСАЛТІНГ», залишено без руху та надано позивачеві термін для усунення недоліків.

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно, може істотно вплинути на ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на майно є співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому враховуючи вищевикладене, суд вважає недоцільним виклик в судове засідання особи, яка подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, які б підтвердили необхідність забезпечення позову і приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 149-153, 154, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Л.В. Потабенко