У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа ЄУН 569/3121/26 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, ОСОБА_2 про заборону вчинення дій.
19 лютого 2026 року судом було розглянуто заяву ОСОБА_1 про відвід судді, за результатами чого у задоволенні заяви про відвід відмовлено у зв`язку з відсутністю передбачених статтями 36, 37 ЦПК України підстав для обов`язкового відводу судді.
Разом із тим, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Суд враховує, що у провадженні суду раніше перебувала інша цивільна справа за участю тих самих сторін, у якій було задоволено заяву про самовідвід судді з метою забезпечення довіри до суду та усунення будь-яких сумнівів у неупередженості. Наразі у даній справі бере участь той самий представник адвокат Курганська О.В., обставини професійного знайомства з яким вже були предметом оцінки при вирішенні питання про самовідвід в іншому провадженні.
Незважаючи на те, що зазначені обставини не свідчать про наявність особистої заінтересованості судді у результатах розгляду справи, не підтверджують існування особистих, дружніх чи інших позапроцесуальних відносин, які могли б вплинути на об`єктивність та безсторонність суду, та формально не є безумовними підставами для відводу у розумінні статті 36 ЦПК України, суд бере до уваги необхідність забезпечення як фактичної безсторонності, так і зовнішнього її прояву.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також у разі наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
З метою усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду при подальшому розгляді справи суд зазначає таке.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає, що «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.»
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі « Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року вказано, що відповідно до установленої практики Європейського Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
Таких доказів суду у даній справі не надано.
При цьому самовідвід заявляється не з підстав наявності упередженості судді чи заінтересованості у результаті розгляду справи, а виключно з міркувань дотримання об`єктивного критерію безсторонності та забезпечення довіри до суду.
Щодо об`єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві ( рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», «Кастильо Альгар проти Іспанії» ).
З огляду на те, що у справі з аналогічним складом та за участю того самого представника сторони самовідвід уже було задоволено, подальший розгляд даної справи тим самим складом суду може об`єктивно створювати у сторін відчуття непослідовності судової практики та сумнів у стабільності підходів суду щодо стандартів безсторонності, з урахуванням зазначених рішень Європейського суду та з метою забезпечення втілення довіри громадськості до суду вважаю за необхідне заявити самовідвід.
Керуючись статтями 36, 39 ,40 ЦПК України, заявляю самовідвід у цивільній справі ЄУН 569/3121/26 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, ОСОБА_2 про заборону вчинення дій.
Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області Ольга БАЛАЦЬКА