Ухвала

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 686/18382/23

провадження № 61-262ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив поділити між ним та ОСОБА_2 будинковолодіння АДРЕСА_1 , виділивши йому із спільної часткової власності у окремий об`єкт нерухомого майна у власність 60/100 частин вказаного будинковолодіння, а саме: 1-1 коридор площею 5,7 кв. м, 1-2 коридор площею 1,9 кв. м; 1-3 туалет площею 1,0 кв. м; 1-4 коридор площею 9,6 кв. м; 1-5 кухню площею 6,7 кв. м; 1-6 житлову кімнату площею 19,3 кв. м; 1-7 житлову кімнату площею 15,6 кв. м; 1-8 ванну кімнату площею 6 кв. м; 1-9 коридор площею 6,8 кв. м; 1-10 коридор площею 1,8 кв. м; 1-11 туалет площею 1,3 кв. м; 1-12 коридор площею 11,1 кв. м; 1-13 житлову кімнату площею 5,8 кв. м; 1-14 житлову кімнату 21,00 кв. м; 1-15 житлову кімнату площею 21,20 кв. м; 1-16 господарське приміщення площею 4,40 кв. м; 1-17 сходову площею 2,5 кв. м; 1-18 гараж площею 10,6 кв. м; 1-19 топочну площею 14,3 кв. м, а також господарські будівлі: літню кухню літ. «Б» площею 61,1 кв. м; підвал літ «б» площею 21,8 кв. м.; вбиральню літ. «З» площею 1,8 кв. м; гараж літ. «В» площею 21,2 кв. м; хлів літ. «Ж» площею 25,0 кв. м; підвал літ. «ж» площею 12,8 кв. м, припинивши право спільної часткової власності його та ОСОБА_2 на зазначені житлові і нежитлові приміщення.

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила виділити в натурі ОСОБА_1 60/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке складається із частини будинку загальною площею 166,6 кв. м та господарських будівель: літня кухня «Б» площею 61,1 кв. м.; підвалу літ «б» площею 21,8 кв. м. та вбиральні літ «З» площею 1,8 кв. м, що в загальному становить площу допоміжних будівель 84,7 кв. м; а їй - 40/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 , яка складається із частини будинку площею 110,0 кв. м та господарських споруд: гаража літ «В» площею 21,2 кв. м; хліва літ. «Ж» площею 25,0 кв. м, підвалу літ. «ж» пл. 12,8 кв. м, що в загальному становить площу допоміжних будівель 59,0 кв. м; земельну ділянку з кадастровим номером :23:004:0423, загальною площею 0,0932 га поділити відповідно до часток та розташування будівель на ній.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 20 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив.

Здійснив поділ в натурі будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та виділив:

ОСОБА_1 із житлового будинку літ «А-2»: коридор 1-1, площею 5,7 кв. м; коридор 1-2, площею 1,9 кв. м; туалет 1-3, площею 1,0 кв. м; коридор 1-4, площею 9,6 кв. м; кухню 1-5, площею 6,7 кв. м; житлову кімнату 1-6, площею 19,3 кв. м; житлову кімнату 1-7, площею 15,6 кв. м; ванну кімнату 1-8, площею 6,0 кв. м; коридор 1-9, площею 6,8 кв. м; коридор 1-10, площею 1,8 кв. м; туалет 1-11, площею 1,3 кв. м; коридор 1-12, площею 11,1 кв. м; житлову кімнату 1-13, площею 5,8 кв. м; житлову кімнату 1-14, площею 21,0 кв. м; житлову кімнату 1-15, площею 21,2 кв. м; господарське приміщення 1-16 площею 4,4 кв. м; сходову 1-17, площею 2,5 кв. м; гараж 1-18, площею 10,6 кв. м; котельню (топочну) 1-19, площею 14,3 кв. м, а всього по будинку загальною площею 166,6 кв. м та житловою площею 82,9 кв. м; а також цегляну літню кухню літ «Б», кам`яний підвал літ. «б» та цегляну вбиральню літ «З»;

ОСОБА_2 із житлового будинку літ «А-2»: коридор 2-1, площею 7,1 кв. м; кухню 2-2, площею 9,1 кв. м; комору (кладова) 2-3, площею 3,3 кв. м; житлову кімнату 2-4, площею 15,6 кв. м; коридор 2-5, площею 3,9 кв.м; коридор 2-6, площею 8,0 кв. м; житлову кімнату 2-7, площею 18,2 кв. м; коридор 2-8, площею 2,9 кв. м; житлову кімнату 2-9, площею 19,9 кв. м; коридор 2-10, площею 22,0 кв. м; а всього по будинку загальною площею 110,0 кв. м та житловою площею 53,7 кв. м, а також цегляний гараж літ «В», цегляний хлів літ. «Ж», кам`яний підвал літ. «ж».

Здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :23:004:0423, площею 0,0932 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку згідно із першим варіантом, який визначений у судовій експертизі від 01 жовтня 2024 року №1129/024, виділив в натурі:

ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 0,0554 га із загальної площі земельної ділянки 0,0932 га з кадастровим номером :23:004:0423 у формі неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 2-14-15-16-17-10-9-8-7-6-18-19-20-21-22-5-4-3-2 (блакитний колір, план схема та каталог координат поворотних точок земельної ділянки додаток № 6а до висновку експерта від 01 жовтня 2024 року № 1129/024);

ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 0,0370 га із загальної площі земельної ділянки 0,0932 га з кадастровим номером :23:004:0423 у формі неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-1 (зелений колір, план схема та каталог координат поворотних точок земельної ділянки додаток № 6а до висновку експерта від 01 жовтня 2024 року № 1129/024), залишив у спільній власності співвласникам частину земельної ділянки площею 0,0008 га (в межах поворотних точок 5-22-21-20-19-18-6-5) із загальної площі земельної ділянки 0,0932 кв. м з кадастровим номером :23:004:0423 (жовтий колір) (план схема та каталог координат поворотних точок земельної ділянки додаток № 6а до висновку експерта від 01 жовтня 2024 року № 1129/024).

Стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за збільшення частки у будинковолодінні, що виділяється в натурі у розмірі 48 069,00 грн.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 04 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року - без змін.

02 січня 2026 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного суду від 26 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків. Заявнику слід було надати суду інформацію про ціну позову та самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно вартості спірного нерухомого майна), та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного нерухомого майна, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, у якій зазначив, що згідно із долученої копії звіту про оцінку майна від 04 липня 2023 року № 01/04072023 ринкова вартість 60/100 часток житлового будинку, загальною площею 166,6 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями становить 162 932,00 грн. Згідно із долученої копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 09 лютого 2026 року № 42ІТ-260209-002, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :23:004:0423, площею 0,0932 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель І споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 471 097,00 грн. Відтак, вартість 60/100 часток зазначеної земельної ділянки, на які претендує ОСОБА_1 та просить виділити йому в натурі, складає 282 647,40 грн. Таким чином, загальна вартість 60/100 часток будинковолодіння та присадибної земельної ділянки, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 , які просить виділити в натурі ОСОБА_1 , складає 445 579,40 грн (162 932,00 грн + 282 647,40 грн = 445 579,40 грн). Зазначена сума є вартістю 60/100 часток спірного нерухомого майна, що є предметом даного спору і складає ціну позову у цій справі. Також додано квитанцію про доплату судового збору в розмірі 2 391,09 грн.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328,00 грн.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2026 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов