Номер провадження2-др/205/14/26
19 лютого 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
Представник позивача сформувала в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, якою просить вирішити питання про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп.
Представник відповідача заперечила проти задоволення заяви представника позивача у повному обсязі з огляду на її необґрунтованість.
Представник відповідача також сформувала в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, якою просить вирішити питання про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 576 грн. 00 коп.
Представник позивача заперечила проти задоволення заяви представника відповідача у повному обсязі з огляду на її безпідставність, та просила проводити розгляд вказаного процесуального питання за їх відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на нижченаведене.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 27.01.2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 813 грн. 52 коп. додаткових витрат на дитину; у частині вимог щодо стягнення 1300 Євро, 255 Євро та 1 050 Євро відмовлено.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат визначається згідно з умовами договору та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Для визначення розміру витрат учасник справи має подати договір, документи щодо оплати, а також детальний опис виконаних робіт.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Також положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Крім того, згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Тобто при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, з урахуванням наведених норм процесуального права та критеріїв оцінки судових витрат, суд доходить таких висновків стосовно розподілу судових витрат.
Щодо витрат позивача.
Судом встановлено, що в матеріалах даної справи наявні Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.08.2025 року, укладений між адвокатським бюро «Юлії Біжко» та ОСОБА_1 , Додаткова угода №1 до Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.08.2025 року, Акт №1 від 01.02.2026 року здачі приймання до Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.08.2025 року, рахунок на оплату адвокатських послуг у розмірі 30 000 грн. 00 коп.
При цьому, згідно Акту №1 від 01.02.2026 року здачі приймання до Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.08.2025 року, позивачеві було надано такі види правних послуг: 1) підготування та подання позовної заяви від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину; 2) підготування та подання усіх необхідних процесуальних документів, необхідних для належного захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду справи у суді; 3) забезпечення участі адвоката в інтересах клієнта під час розгляду справи у суді. Вартість наданих адвокатських послуг складає 30 000 грн. 00 коп.
Суд визнає, що зазначені дії є необхідними та безпосередньо пов`язаними з реалізацією права на судовий захист.
Однак суд зважує і на те, що предмет спору в цій справі не є значно складним, стосується стягнення додаткових витрат на дитину, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним. Зі змісту позовної заяви, заяви про збільшення розміру позовних вимог вбачається, що її написання не потребувало від фахівця у галузі права значних зусиль та знань, або формування будь-яких правових позицій, які вже сформовані в усталеній вітчизняній судовій практиці.
Таким чином, при визначенні розміру компенсації суд враховує: часткове задоволення позову та розмір задоволених вимог на користь позивача; відсутність підвищеної складності справи; типовість правових питань; відсутність складних доказових процедур; співвідношення заявленої суми витрат із ціною фактично задоволених вимог.
З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають компенсації на користь позивача, у сумі 4 000 грн. 00 коп.
Щодо витрат відповідача.
Судом встановлено, що в матеріалах даної справи наявні Договір № б/н про надання правничої допомоги від 15.09.2025 року між відповідачем ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Vектор Праvа», ордер на надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 на підставі Договору № б/н про надання правничої допомоги від 15.09.2025 року який уповноважує адвоката Усенко Аліну Олександрівну представляти його інтереси в судах, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 26.01.2026 року згідно Договору №б/н про надання правничої допомоги від 15.09.2025 року, Додаткова угода № б/н від 25.01.2026 року до Договору №б/н про надання правничої допомоги від 15.09.2025 року, розрахунок правової (правничої) допомоги від 25.01.2026 року, Акт приймання передачі послуг №1 до Договору №б/н про надання правничої допомоги від 15.09.2025 року.
Суд також визнає, що зазначені дії є необхідними та безпосередньо пов`язаними з реалізацією права на судовий захист.
Однак і в цьому випадку суд зауважує так само і вказує на те, що зі змісту відзиву на позовну заяву, що складена представником відповідача вбачається, що її написання не потребувало від фахівця у галузі права значних зусиль та знань, або формування будь-яких правових позицій, які вже сформовані в усталеній вітчизняній судовій практиці з приводу стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Суд бере до уваги те, що, як часткове задоволення позову так і розмір вимог, у задоволені яких було відмовлено, та враховує також, що сама справа не містила складних правових питань, не вимагала проведення експертиз, не була пов`язана з дослідженням великого обсягу доказів, належить до типової категорії сімейних спорів щодо додаткових витрат на дитину, співвідношення заявленої суми витрат із ціною фактично задоволених вимог.
З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають компенсації на користь відповідача, у сумі 6 000 грн. 00 коп.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», і зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На підставі викладеного та керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-
2. Клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.
3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну (правову) допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.
4. В іншій частині клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Біжко Юлії Олександрівни відмовити.
5. Клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.
6. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) пропорційно до розміру позовних вимог за якими було відмовлено в задоволені позову понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.
7. В іншій частині клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Усенко Аліни Олександрівни відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Д.В. Мовчан