У Х В А Л А

Іменем України

03.02.2026 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю., розглянувши подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи до виконання ним зобов`язань за судовими рішеннями,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи ПрАТ «Браїлівське» Лісового І.В.

Подання мотивоване тим, що у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №75684199 від 01.08.2024 про стягнення з ПрАТ «Браїлівське» коштів на загальну суму 2372385,44 грн. до складу якого входять виконавчі провадження: ВП №62156648 з виконання виконавчого листа по справі №120/3625/19-а; ВП №75548848 з виконання виконавчого листа по справі №120/2617/24; ВП №79181955 з виконання ухвали Господарського суду Вінницької області у справі №902/536/15. Постановами про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. В ході здійснення виконавчого провадження №62156648 з виконання виконавчого листа по справі №120/3625/19-а виданого 13.04.2020 Вінницьким окружним адміністративним судом, державним виконавцем Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 28.05.2020 винесено постанову про арешт майна боржника, зокрема 23.03.2021 винесено постанову про розшук майна боржника. 31.03.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника. На виконання постанови начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сускова А.О. про передачу матеріалів виконавчого провадження №13/4-16/24 від 11.03.2024, виконавче провадження №62156648 з виконання виконавчого справі №120/3625/19-a виданого адміністративним судом передано з Жмеринського відділу державної виконавчої служби у 13.04.2020 Вінницьким окружним Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого примусового виконання. 25.03.2024 зазначене виконавче провадження №62156648 прийнято відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що винесено відповідну постанову. В зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №75548848 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/2617/24 виданого 10.07.2024 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Браїлівське" на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій розмірі 175279 грн 05 коп., виконавчі провадження №62156648, №75548848 було об`єднано у зведене виконавче провадження №75684199. Виконавче провадження №79181955 з примусового виконання ухвали Господарського суду Вінницької області від 16.10.2019 у справі №902/536/15, 24.09.2025 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №75684199 від 01.08.2024 про стягнення коштів з ПАТ «Браїлівське» (). За постановами від 26.03.2024, 01.08.2024, 24.09.2025 про арешт коштів боржника, накладено арешти на кошти, що містяться на рахунках боржника в межах сум звернення стягнення за виконавчими провадженнями. До банківських установ неодноразово направлялись платіжні інструкції, однак коштів на рахунках боржника виявлено недостатніми для задоволення вимог стягувачів. Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно та транспортні засоби, однак боржник судові рішення не виконує. За постановами від 27.03.2024, 24.09.2025 накладено арешт на все майно боржника в межах виконавчими провадженнями, відповідні записи внесено до сум звернення стягнення Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно та обтяжень рухомого майна, в тому числі накладено арешт на транспортні засоби, зареєстровані за боржником. Зокрема, за постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника, було проведено опис та арешт майна, яке належить боржнику, а саме: нежитлових будівель, загальною площею 992,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлових будівель, загальною площею 10786,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . З метою проведення оцінки арештованого майна боржника та його примусової реалізації в порядку статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», за постановою від 19.11.2025 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "АЖІО." призначено суб`єктом оціночної діяльності у вищевказаному зведеному виконавчому провадженні. З метою проведення оцінки арештованого майна боржника та його примусової реалізації в порядку статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», за постановою від 19.11.2025 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "АЖІО." призначено суб`єктом оціночної діяльності у вищевказаному зведеному виконавчому провадженні. 15.12.2025 на адресу Відділу надійшли Звіти ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АЖІО." про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості будівель та приміщень. Того ж дня на адресу сторін зведеного виконавчого провадження направлено повідомлення про визначення вартості описаного та арештованого майна боржника. Крім цього, державним виконавцем вжито заходи, щодо розшуку майна (транспортних засобів) боржника, про що винесено відповідні постанови. Також державним виконавцем на адресу боржника юридичної особи надсилались виклики від 12.04.2024, 02.08.2024, 30.10.2025, щодо явки керівника ПрАТ «Браїлівське» для надання пояснень щодо причин невиконання судових рішень та надання відомостей щодо майна та коштів, що належать боржнику, однак на виклики керівник не з`явився, про причини неявки не повідомив та відомостей, щодо належного боржнику майна та коштів, не надав. Разом з цим до Відділу надійшли клопотання стягувача ОСОБА_1 від 26.10.2025 та від 01.12.2025, якими просить звернутися до суду із поданням щодо ??? тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника «Браїлівське», , в зв`язку із невиконанням боржником рішення суду. Зазначені судові рішення боржником в повному обсязі не виконано, станом на 16.12.2025 загальна сума стягнення по зведеному виконавчому провадженню з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження становить 2629118,64 грн, декларації про доходи та майно до Відділу не надано, дій, спрямованих на виконання судових рішень не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

В силу вимог п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями п. 19 ч. 3статті 18 Закону України «Про виконавче провадження`встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положення ч.2ст. 10 ЦПК Українинаявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Згідно роз`яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно дост. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з вимогами ст. 2 Протоколу № 4 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи до виконання ним зобов`язань за судовими рішеннями, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів свідомого ухиляння боржником виконання судового рішення.

Керуючисьст. 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи до виконання ним зобов`язань за судовими рішеннями - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя