Справа № 761/667/26
Провадження № 2/761/7607/2026
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2026 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява.

Відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача отримана 11.02.2026 р.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить суд визнати недостовірною інформацію та такою, що порушує честь, гідність та недоторканість ділової репутації, зобов`язати спростувати інформацію, стягнути моральну шкоду.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Так, зміст позовної заяви свідчить, що позивачем не викладені обставини щодо обґрунтування підстав та предмету позову, тобто, які саме суб`єктивні права позивача ОСОБА_1 порушені, якими саме діями відповідача з приводу даного предмету спору.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 передбачено, що при вирішення питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача, яка саме інформація поширена відповідачем, із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Разом з тим, у поданій позовній заяві вказано лише про факти поширення інформації стосовно ОСОБА_1 , проте не зазначено яким чином ця інформація вплинула на ділову репутацію позивача ОСОБА_1 , порушила його честь та гідність, яким чином та які саме немайнові права порушені відповідачем.

Позовна заява повинна містити зазначення доказів по кожному випадку поширення недостовірної, негативної інформації та вплив її на честь та гідність позивача по кожному епізоду поширення конкретної недостовірної інформації.

При цьому, потребує уточнення зміст позовних вимог з урахуванням того, що відповідно до ст. 275 Цивільного кодексу України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Таким чином, у змісті позовних вимог необхідно чітко викласти, які саме недостовірні відомості, поширені відносно позивача є такими та підлягають спростуванню, яким способом та у який термін.

Крім того, потребує уточнень зміст позовних вимог в частині спростування інформації, зокрема з урахуванням способів захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації, передбачених ст.ст. 16, 277 ЦК України.

Так, позивачем в прохальній частині не конкретизовано, яку саме інформацію (висловлювання, речення, словосполучення) він вважає недостовірною, та яка підлягає спростуванню відповідачем.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

У разі виправлення недоліків, нову заяву необхідно подати разом із її копіями та копіями доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Осаулов А.А.