Провадження №2/592/385/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання права власності,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», в якому просить визнати за ним право приватної власності на квартиру загальною площею 45,4 кв.м., ідентифікатор об`єкта нерухомого майна відповідно до технічного паспорту: 01.3476332.5089948.20230621.00.9147.06, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 1965 по 1971 року шляхом пайової участі (членства) в будівництві багатоквартирного будинку житлово-будівельним кооперативом «Автобусник» № 21 набув у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вступний внесок в сумі 1600 крб. та повну вартість квартири у сумі 3852,68 крб. ним сплачено у повному обсязі.

В матеріалах інвентаризаційної справи № 163372 станом на 31.12.2012 інформація про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Рішенням № 80537280 від 26.08.2025 державний реєстратор відмовив йому в проведенні державної реєстрації права власності на квартиру.

Зазначає, що в інший спосіб не може захистити (визнати) своє право на вищевказане майно.

04.11.2025 ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

28.11.2025 представником відповідача Сумської міської ради подано відзив на позовну заяву, згідно з яким при розгляді справи просить врахувати наведену судову практику і прийняти законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб. Просив провести судовий розгляд у його відсутність.

У відповіді на відзив представник позивача вказував, що свідоцтво про право власності на квартиру позивачу не видавалось, не зважаючи на внесення ним пайових внесків в повному обсязі, тому підставою позову є визнання права власності на квартиру у зв`язку з втратою документу, який посвідчує його право власності.

Ухвалою суду від 14.01.2026 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в поданій заяві просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 14.10.1971 Виконавчим комітетом Сумської міської ради на ім`я ОСОБА_1 видано Ордер № 907 з сім`єю, яка складається з трьох осіб на право заняття двох кімнат, площею 30,76 кв.м. і кухні 6,0 кв.м., квартири АДРЕСА_2 (а.с. 14).

З 23.12.1977 позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України (а.с. 6).

З довідки ОСББ «Автобусник» № 33 від 10.10.2025 вбачається, що у 2007 році документація щодо членства, розміру сплачених внесків за квартири, тощо, яка була наявна в ЖБК «Автобусник», була передана на зберігання та відповідно для використання в інтересах членів ЖБК «Автобусник» до ОСББ «Автобусник» (а.с. 16-19).

Згідно з довідками ОСББ «Автобусник» № 58 від 21.09.2011 та № 31 від 03.07.2025, ОСОБА_1 є членом житлово-будівельного кооперативу № 21 «Автобусник» і йому належить двокінатна кооперативна квартира АДРЕСА_2 . Вступний внесок в сумі 1600 сплачений повністю. Повна вартість квартири в сумі 3852,68 грн. виплачена повністю (а.с. 11, 13).

За відомостями Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в матеріалах інвентаризаційної справи № 163372, станом на 31.12.2012 інформація про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня (а.с. 9).

19.08.2025 на ім`я позивача ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на квартиру по АДРЕСА_1 (ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3476332.5089948.20230621.00.9147.06, інвентаризаційна справа № 444539), згідно якого загальна площа квартири становить 45,4 кв.м., житлова площа 30,6 кв.м., допоміжна (підсобна) 14,8 кв.м. (а.с. 7-8).

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Радченко І.О. № 80537280 від 26.08.2025 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні реєстраційних дій про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документу на підставі, якого виникло право на квартиру (а.с. 15).

В даному випадку ОСОБА_1 , отримавши ордер на зайняття квартири, сплативши внесок за квартиру та ставши її власником, набув право власності на спірну квартиру.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства.

Виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 2004 року.

Водночас, лише на підставі «Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 № 56, «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету будівництва. архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески.

Відтак, на момент набуття права власності ОСОБА_1 на кооперативну квартиру, законодавством не була передбачена, як видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру.

Враховуючи наведені норми та зважаючи, що позивач отримав право на вселення та користування спірною кооперативною квартирою, а у подальшому не отримав свідоцтва про право власності на це майно та не зареєстрував його в БТІ, таким чином існує спір щодо підтвердження права власності позивача на вказану квартиру.

За змістом ст. 392 ЦК України (в редакції від 2003 року), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, у позивача існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами його права власності на кооперативну квартиру, набутого ним свого часу правомірно.

За таких обставин, наявні правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Сумська міська рада, місцезнаходження: м. Суми, майдан Незалежності, 2, .

Повний текст рішення складено 11.02.2026.

Суддя Тетяна ШИЯНОВСЬКА