Справа №464/606/26
пр № 2/464/1325/26
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

у с т а н о в и л а:

Позивач у письмовій формі засобами поштового зв`язку звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із даною позовною заявою у порядку цивільного судочинства.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судової справи визначено суддю Тімченко О.В.

Вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява повинна відповідати вимогам, у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

У силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як виснував Верховний Суд у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, від 23 лютого 2023 року у справі № 990/70/22, від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23, (позивач) заявник складає та подає до суду (позовну) заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення. Розгляд (позовної) заяви, яка складена без дотримання передбачених ЦПК України вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Зазначений висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 січня 2026 року у справі № 635/1405/24.

Усупереч імперативним положенням цивільного процесуального законодавства позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі) відповідача.

Відсутність реєстраційного номера облікової картки платника податків та дати народження фізичної особи, як зазначено у позові, унеможливлює ідентифікацію особи та встановлення особи відповідача, його місце проживання/перебування.

За зазначеними позивачем відомостями виключно прізвищем, ім`ям та по батькові відповідача з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманими у порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, а також Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, встановити особу відповідача не виявилося можливим.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) - ст.ст.3, 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

За відкритими та доступними відомостями з мережі Інтернет за адресою: м.Київ, Залізничне шосе, 57, яку зазначено як адресу відповідача, знаходиться бізнес центр, що вочевидь не може вважатися місцем проживання (перебування)фізичної особи.

Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2024 року у справі № 522/10139/17, яка підлягає врахуванню у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України, висловлено позицію, що кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною та надати власні зауваження з цього приводу. Нездійснення цього ставить під загрозу впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яка ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лазаренко та інші проти України", рішення у справі "Віктор Назаренко проти України").

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу та вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було проінформовано про цей факт. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні. Позбавлення сторони спору можливості надати свої зауваження щодо нього порушує принцип рівності сторін, а відтак й пункт 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі "Лазаренко та інші проти України", рішення у справі "Віктор Назаренко проти України".

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для виконання згаданих вимог позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу на підставі ст.185 ЦПК України строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву залишити без руху, надавши позивачу строк протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатись неподаною та повертається позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повна ухвала складена та підписана 16 лютого 2026 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО