Провадження № 2/243/238/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Соловйової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка В.В.,

Учасники справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії спадкодавця

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії спадкодавця.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 , тобто позивач по справі.

Позивач звернулась до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до повідомлення ГУ ПФУ у Донецькій області № 0500-0220-8/123507 від 23.12.2024 року на запит нотаріуса: сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.03.2022 по 30.06.2024 складає 167 732, 16 грн.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2025 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Акішиною Р.С., зареєстрованого в реєстрі за № 341, спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її донька ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів (недоотримана пенсія) у сумі 167 732,16 грн., з належними відсотками, що знаходяться у ГУ ПФУ в Донецькій області, які належали спадкодавцю, що підтверджується повідомленням ГУ ПФУ у Донецькій області № 0500-0220-8/123507 від 23.12.2024 року.

Після звернення до ГУ ПФУ у Донецькій області, відповідачем 19.05.2025 року було виплачено ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 34 455,72 грн., більш ніяких виплат недоотриманої пенсії ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 22.10.2025 року № 0500-0202-8/109859, зокрема, повідомлено, що пенсійні кошти за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року були нараховані у розмірі 34 455,72 грн., але не отримані ОСОБА_2 . Надалі виплата пенсії була призупинена з 01.09.2022 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України № 1058, у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; пенсія, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю з 01.09.2022 по 30.06.2024 відсутня; було сформоване разове доручення про виплату в розмірі 34 455,72 грн. (недоотримана пенсія за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року). Додаткове рішення про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . ГУ не приймалось.

Позивач не погоджується з позицією ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відсутності підстав для виплати ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.09.2022 року по 30.06.2024 року, через призупинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.09.2022 року та вважає, що відповідно до вимог діючого законодавства України ОСОБА_1 має право на спадкування за законом недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та таке право ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданому 15.05.2025 року приватним нотаріусом КМНО Акішиною Р.С. на суму недоотриманої пенсії у розмірі 167 732,16 грн.

З огляду на той факт, що на користь ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачем сплачено частково суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2022 до 31.08.2022 у розмірі 34 455,72 грн., з ГУ ПФУ у Донецькій області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.09.2022 по 30.06.2024 у розмірі 133 276,44 грн., що входить до складу її спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №341 від 15.05.2025, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Акішиною Р.С., а також судові витрати.

У встановлений судом строк відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав з таких підстав.

Так, ОСОБА_1 15.05.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та надала заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , відповідно до положень статті 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні з дислокацією у м. Маріуполь та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону 1058. Зареєстроване місце проживання (паспорт серії НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 . Виплата пенсії ОСОБА_2 проводилась через відділення поштового зв`язку №87529 по 31.08.2022 року. Слід зазначити, що уповноваженим органом Пенсійного фонду України кошти на виплату пенсії за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року були нараховані в розмірі 34455,72 грн, однак ОСОБА_2 вказані кошти не отримані.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону 1058, у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058, у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, виплата пенсії з 01.09.2022 року була призупинена, а пенсійну справу у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 знято з обліку з 01.07.2024 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Починаючи з 2014 року особи, які проживали на тимчасово окупованій території, мали можливість одержувати пенсії від Пенсійного фонду України, якщо не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

За наявною інформацією, за життя з часу припинення пенсійних виплат ОСОБА_2 , яка мешкала на тимчасово окупованій території України, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації не зверталась, а відтак пенсія за період з 01.09.2022 року не підлягала нарахуванню і не була їй нарахована.

У випадках, коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером не надавалась, органи Пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом.

За результатом розгляду наданих документів 19.05.2025 року було сформоване разове доручення на виплату в розмірі 34455,72 грн. (кошти за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року, які були нараховані та не отримані ОСОБА_2 ).

Стосовно зауважень позивача стосовно неправомірності дій Головного управління щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 за період з 01.09.2022 року по 30.06.2024 року, відповідач вважає, що право на пенсію та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. В підтвердження своїх доводів посилається на постанови Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі № 428/12730/19, від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц, від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц.

Таким чином, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для врахування до складу спадщини пенсійних виплат ОСОБА_2 за період 01.09.2022 року по 30.06.2024 року, оскільки такі виплати не нараховувались та фактично їй не належали. З урахуванням викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 23.12.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 26.01.2026.

Сторони в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням з точки зору їх належності, допустимості, достовірністю кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 . Прізвище позивача з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 було змінено в результаті укладення шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла у м. Маріуполь, Донецької області, Україна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 08 листопада 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 заповіту не залишила, в зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її донька - ОСОБА_1 .

Крім того, спадкоємцем першої черги є ще одна дочка померлої ОСОБА_5 , проте вона відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою, яка наявна в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , спадкоємець першої черги ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. із заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

23 грудня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області нотаріусу на його запит щодо недоотриманих грошових виплат ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , було повідомлено, що неотримана пенсія за період з 01.03.2022 року по 30.06.2024 року складає 167 732,16 грн.

15 травня 2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Акішиною Р.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_2 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з грошових коштів (недоотримана пенсія) в сумі 167 732,16 грн., з належними відсотками, що знаходяться у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка належала ОСОБА_2 згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які належали спадкодавцю, що підтверджується повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 0500-0220-8/123507 від 23 грудня 2024 року.

Таким чином, позивач відповідно до положень ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зазначених в ст. 1219 ЦК України, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Доводи відповідача щодо припинення нарахування і виплати пенсії з 01.09.2022 року суд вважає незаконним з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла на час припинення виплати пенсії (01.09.2022), виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість

якого надана Верховною Радою України ( положення пункту 2 втратили чинність, як такі, що є неконституційними а підставі Рішення Конституційного Суду N 25-рп/2009 від 07.10.2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Положення ч. 3 ст. 35 вказаного Закону регламентують порядок поновлення виплати пенсії після проходження МСЕК.

Згідно зі ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати

частини доходів.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стверджує, що пенсія ОСОБА_2 з 1 вересня 2022 року не нараховувалась, оскільки пенсіонерка до територіальних органів Пенсійного фонду України на територію, підконтрольну українській владі, за поновленням виплати пенсії особисто не зверталась, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Така підстава припинення виплати пенсії законодавством, зокрема ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на день припинення виплати пенсії (01 вересня 2022 року), не передбачена.

Прийняті на виконання Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» постанови Кабінету Міністрів України і виконавчих органів Пенсійного фонду України є підзаконними актами, які регулюють особливості виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, однак вони не є законами, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено законами.

Вказаний висновок суду ґрунтується на положенні, зазначеному в абз. 2 преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про те, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.09.2022 року нарахування і виплати ОСОБА_2 пенсії суд вважає незаконним.

Вказаний висновок суду кореспондується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі 243/13575/19, згідно якій припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

За змістом ч.2 ст. 416 ЦПК України у постанові об`єднаної палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги положення ст. 1227 ЦК України про те, що суми, зокрема, пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_2 мала право на нарахування та виплату пенсії незалежно від того, чи зверталась пенсіонерка до територіальних органів Пенсійного фонду України із відповідними заявами на територію, підконтрольну українській владі, за поновленням виплати пенсії, а тому позивач як спадкоємець померлої відповідно до положень ст. 1227 ЦК України має право на отримання пенсії в порядку спадкування за законом, оскільки згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення недоотриманої пенсії за життя спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 133 276, 44 грн., яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 травня 2025 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи, викладені представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області у відзиві на позов, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються викладеними у цьому рішенні фактичними обставинами, встановленими судом.

Посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 16 грудня 2020 року по справі № 428/12730/19, від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц, від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц, безпідставні, оскільки постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі 243/13575/19 Верховний Суд відступив від висновків, викладених у цих постановах та висловив висновок про застосування норми права. Згідно цьому висновку припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача з підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1066,21 грн.

Що стосується вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., то це питання підлягає вирішенню в порядку положень ст. 270 ЦПК України за наявності підстав дотримання позивачем термінів, встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217,1218,1227 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 133 276,44 грн (сто тридцять три тисячі двісті сімдесят шість 44 коп.) за період з 01.09.2022 року по 30.06.2024 року, що входить до складу її спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №341 від 15.05.2025, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Акішиною Р.С.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1066,21 грн (одна тисяча шістдесят шість гривень 21 коп.).

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 26 січня 2026 року.

Суддя О.О. Соловйова