Провадження № 2/459/1438/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 лютого 2026 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Лель Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шептицького за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року представник позивача звернувся до суду Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 19677329_RESTRUСT від 28.03.2023 станом на 01.07.2025 в розмірі 42028,03 грн, яка складається з:27029,82 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена);0,3 грн заборгованість по процентах (в т.ч. прострочена), 14997,91 грн заборгованість за комісією (в т.ч. простроченій). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.03.2023 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту. За умовами кредитного договору загальна сума кредиту становила 30421,8 грн, строк кредиту 48 місяців, проценти за користування кредитом 0,001 % річних, комісія за обслуговування кредиту 2,9 % щомісячно. Кредитні кошти відповідачу були надані у спосіб, зазначений у кредитному договорі, проте, відповідач перестав виконувати умови договору, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії, зв`язку з чим, станом на 01.07.2025, у нього виникла заборгованість за заявою-договором № 19677329_RESTRUСT про надання кредиту від 28.03.2023 у вищевказаному розмірі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2026 справо передано за підсудністю до Шептицького міського суду Львівської області.

08.12.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав.

Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28.03.2023 між АТ«Таскомбанк» та відповідачем було укладено заяву-договір 19677329_RESTRUСT про надання кредиту.

Відповідно до заяви-договору №19677329_RESTRUСT від 28.03.2023 року позивач надав позичальнику грошові кошти на наступних умовах: загальна сума кредиту - 30421,80 грн (п. 1.2.1.); комісія за надання кредиту 0,00 грн (п. 1.2.2.); строк кредиту 48 місяців (п. 1.2.5.); Комісія за обслуговування кредиту 2,90 % що складає 882,23 грн щомісячно (п. 1.4).

Відповідно до п. 3.3.2 договору при виникненні прострочення заборгованості за основною сумою боргу за кредитом або процентами більше ніж на один місяць позичальник має право дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та іншиз платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Згідно із додатком №1 до заяви-договору про надання споживчого кредиту 19677329_RESTRUСT від 28.03.2023 сторонами погоджено дату видачі кредиту - 28.03.2023, строк кредиту по 28.03.2027, суму кредиту 30421,80, проценти за користування кредитом 0,63 грн, комісію за обслуговування кредитної заборгованості 42347,04 грн, загальну вартість кредиту 72769,47 грн.

На підтвердження договірних відносин між сторонами, позивачем подано паспорт споживчого кредиту, що підписаний позичальника.

Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення вимогу щодо дострокового виконання договірних зобов`язань з вимогою протягом 30 календарних днів з моменту отримання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з моменту направлення банком повідомлення, повернути кредит на сплатити нараховані відсотки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, керуючись п. 4. ст. 611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України, враховуючи отримання відповідачем кредитних коштів, нездійснення щомісячних платежів в обумовленому сторонами розмірі, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 27029,82 грн та заборгованості за процентами у розмірі 0,3 грн.

Щодо нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача комісії (у т.ч. простроченої) у розмірі 14997,91, слід зазначити таке.

Згідно із ч. 1 ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Відповідачем не доведено, що встановлена комісійна винагорода за обслуговування кредиту, передбачає надання послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредитної заборгованості, більше одного разу на місяць, тому умова кредитного договору щодо комісійної винагороди у розмірі 2,90% є нікчемною.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.

Тому, позов задовольняється частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому враховано, що заявлений розмір позовних вимог становить 42028,03 грн., сума задоволених позовних вимог 27030,15 грн, що становить 64,31% від заявленого розміру позовних вимог. Оскільки позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1557,90 грн понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №19677329_RESTRUСT від 28.03.2023, яка утворилась станом на 01.07.2025в розмірі 27030,15 грн, з яких:27029,82 грн - заборгованість за по тілу кредиту (в т. ч. прострочена);0,3 грн заборгованість по процентах ( в т.ч. прострочена).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 1557,90 грн сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Позивач:Акціонерне товариство «Таскомбанк» (, вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ)

Відповідач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Повне рішення складено 13.02.2026 року.

Суддя: В. В. Грабовський