Справа № 172/3313/25
Провадження № 2/172/1516/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2026 року Васильківський районний суду Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного на підставі Закону України «Про електронну комерцію» кредитного договору № 73314292від 08.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі визначеній у договорі. Однак відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на день подачі позову утворилася загальна заборгованість за кредитом у сумі 22540,00 грн. Відповідно до договору факторингу від 27.03.2025 року первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 73314292від 08.02.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ». Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором і судові витрати у справі.

До суду надійшло клопотання представника позивача Стеценко В.І. про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету позову, так як відповідач станом на 27.01.2026 року погасив заборгованість за кредитним договором № 73314292від 08.02.2025 року.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до договору факторингу від 27.03.2025 року первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 73314292від 08.02.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 73314292від 08.02.2025 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до укладеного на підставі Закону України «Про електронну комерцію» кредитного договору № 73314292від 08.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. на 30 календарних днів та сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі передбаченому договором 0,250% в день. Комісія за надання кредиту - 1500,00 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед новим кредитором складає 22540,00 грн., з яких: 13000,00 грн. основний борг, 1800,00 грн. відсотки за користування кредитом, 6240,00 відсотки за понадстрокове користування кредитом, 1500,00 грн. комісія за надання кредиту.

Щодо заяви представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, поданої під час розгляду справи, суд вважає за необхідне залишити її без задоволення з таких підстав.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вказані правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), які суд відповідно до вимог чинного ЦПК України враховує під час розгляду цієї цивільної справи.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» необґрунтований, оскільки спірні питання врегульовано самими сторонами під час розгляду справи в суді, а тому слід ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 525, 526, 638, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк