Справа № 308/1507/26
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вище зазначеною заявою.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, а саме формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 відсутні.

Згідно довідки наданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради вбачається, що згідно відомостей реєстру територіальної громади гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим по місту Ужгород не значиться.

У відповідності до ч.9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання, що слід відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки.

В той же час, слід роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 163 - 166, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку ст. 354 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца