ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2026 року м. Кропивницький

справа № 385/249/25

провадження № 22-ц/4809/99/26

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря Бойко В.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Гребенюк С.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Гребенюка Сергія Анатолійовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2025 року, у складі головуючого судді Гришака А.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунтування позову позивач вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Солгутове Голованівського району Кіровоградської області, помер ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , земельна ділянка 0,9998 га з кадастровим номером :02:000:5060 розташована на території Солгутівської сільської ради Кіровоградської області та земельна ділянка 2,2991 га з кадастровим номером :02:000:0968 розташована на території Таужненської сільської ради Кіровоградської області.

ОСОБА_1 зазначала, що є спадкоємцем вказаного спадкового майна, що підтверджується заповітом посвідченого секретарем виконавчого комітету Солгутівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 13.04.2016.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_2 .

15.08.2023 звернувшись до Гайворонської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 їй було відмовлено, оскільки прізвище спадкодавця згідно свідоцтва про смерть зазначено, як ОСОБА_4 , тоді як згідно заповіту прізвище заповідача - ОСОБА_5 , її прізвище згідно паспорта громадянина України - ОСОБА_4 , прізвище спадкоємця відповідно до заповіту - ОСОБА_1 .

Крім того зазначала, що існує невідповідність прізвища спадкодавця та власника у правовстановлюючих документах на спадкове майно, оскільки прізвище власника зазначено - ОСОБА_5 , а спадщина відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що розбіжності в прізвищах спадкодавця зазначених в свідоцтві про смерть та заповіті, сталася з вини посадової особи, яка складала та посвідчувала заповіт.

Особою яка склала заповіт від 13.04.2016 від імені ОСОБА_3 є особою яка зазначена в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , про одруження серії НОМЕР_2 від 21.09.1999, та копії паспорта НОМЕР_3 та є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с.Таужне Гайворонського району Кіровоградської області.

Вважала, що заповіт складений та посвідчений секретарем виконкому Солгутівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 13.04.2016 року від імені ОСОБА_3 на користь своєї дружини ОСОБА_1 , складений від імені ОСОБА_3 .

Тому позивач має право на визнання за нею права власності.

Оскільки склалися так обставини, що позивач не може успадкувати все майно за заповітом, через не вірно внесених до нього даних та даних у документи, які підтверджують право власності особи, не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Просила:

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 : право власності на земельну ділянку № НОМЕР_4 з кадастровим номером :02:000:0968, площею 2,2991 га, яка розташована на території Таужненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5060, площею 0,9998 га, яка розташована на території Солгутівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області; право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на:

земельну ділянку № НОМЕР_4 з кадастровим номером :02:000:0968, площею 2,2991 га, яка розташована на території Таужненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області;

земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5060, площею 0,9998 га, яка розташована на території Солгутівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області;

право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Адвокат Гребенюк С.А., який представляє інтереси ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що позивачка не довела достатніми та допустимими доказами вжиття нею заходів щодо відновлення її порушеного права в досудовому порядку.

Вважає, що відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину є підставою для відмови у задоволенні цього позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати, обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним нормам права, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Солгутове Голованівського району Кіровоградської області, помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець с.Таужне, Гайворонського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Солгутівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області 13.04.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №32 ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 05.01.1996, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, проживає в АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він по закону матиме право та що буде йому належати на день його смерті, заповідає своїй дружині: ОСОБА_1 (а.с. 7).

Постановою від 15.08.2023 №177/02-31 постановленої державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Ковбасюк Н.Ю. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що в заповіті від імені померлого та державному акті на право власності на землю вказане прізвище ОСОБА_3 , який заповів своїй дружині ОСОБА_1 все своє майно.

Прізвище дружини в заповіті вказане - ОСОБА_4 , що вказує на невідповідність у прізвищах.

В зв`язку з цим, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю у документах, що підтверджують родинні стосунки та право власності на спадкове майно (а.с. 8).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_6 виданого на ім`я ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Овсорочки, Жиздринського району, Калузької області. Сімейний стан: одружена з ОСОБА_3 , 1952 року народження, шлюб зареєстровано 21.09.1999 Солгутівською с/радою Гайворонського району, Кіровоградської області. Зареєстрована АДРЕСА_1 з 09.10.2008 (а.с. 9-10).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 21.09.1999, 21 вересня 1999 року одружились ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилась в с. Овсорочки Жиздринського району Калужської області. Прізвище після одруження чоловіка - ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 (а.с. 11).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 виписаний на ім`я ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Таужне Гайворонського району, зареєстроване місце проживання с. Солгутове, а також копії картки фізичної особи - платника податків виданої на його ім`я, його ідентифікаційний код НОМЕР_5 (а.с.12-13).

Відповідно до державного акту права власності на земельну ділянку серії ЯЗ №422795 виданого на підставі розпорядження голови Гайворонської районної адміністрації № 452-р від 27.08.2007 року, власником земельної ділянки площею 0,9998 га, з кадастровим номером :02:000:5060, яка розташована на території Солгутівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - для ведення особистогоселянського господарства є ОСОБА_3 , який проживає в с. Солгутове Гайворонського району Кіровоградської області (а.с.14).

Відповідно до витягу № НВ-024 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5060 площею 0,9998 га та розташована на території Солгутівської сільської ради Кіровоградської області є ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_5 (а.с.15-20).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №61808389 від 21.06.2016 власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0968, площею 2,2991 га є ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 05.01.1996, видавник:Гайворонський РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 22).

Відповідно до рішення Голованівського окружного суду Кіровоградської області у справі №2-9/262 від 24.11.1998 , за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.29-32).

Відповідно до архівної довідки №187 від 1.06.2023 власником 1/4 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , згідно рішення Голованівського окружного суду Кіровоградської області від 24.11.1998 та зареєстровано 15.04.2004 за №425 (а.с.33,34).

Рішенням Гайворонської міської ради Кіровоградської області від 24.01.2023 №3921 «Про перейменування вулиць в населених пунктах на території Гайворонської міської територіальної громади із змінами і доповненнями» - вул. Суворова в с. Солгутове перейменовано на вул. Патріотів (а.с. 37-38).

18.05.2022 ОСОБА_1 подала до Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем Солгутівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області за реєстровим номером №32 від 13.04.2016 (а.с. 58).

24.02.2023 ОСОБА_2 подала до Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 59).

Згідно довідки від 16.05.2022 №288 виданою Солгутівським старостинським округом Гайворонської міської ради спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1987 року був зареєстрований в 1/4 житлового будинку разом з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62).

Згідно довідки від 30.08.2022 № 425 виданою Солгутівським старостинським округом Гайворонської міської ради спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1987 року був зареєстрований в 1/4 житлового будинку разом з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 63).

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2022, справа № 385/1161/22 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та її батьком ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що вони доводилися один одному рідною дочкою та батьком (а.с.64-35).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що заповіт ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі 28927460, номер в реєстрі нотаріальних дій 32, був посвідчений 13.04.2016, місце посвідчення, Кіровоградська область, Солгутівська сільська рада (а.с. 68).

Звернувшись із цим позовом до суду позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка.

Задовольняючи позов суд першої інстанції належним чином встановив, що ОСОБА_3 був власником: земельної ділянки № НОМЕР_4 з кадастровим номером :02:000:0968, площею 2,2991 га, яка розташована на території Таужненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області; земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5060, площею 0,9998 га, яка розташована на території Солгутівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області; 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом успадкувала після смерті свого чоловіка зазначене нерухоме майно.

Судом першої інстанції було встановлено, що у заповіті було допущено помилку у написанні прізвища, як спадкодавця, так і спадкоємця.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналіз норм цієї статті дає підстави для висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини перша, третя статті 1296 ЦК України).

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (пункт 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Постановою від 15.08.2023 №177/02-31 постановленої державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Ковбасюк Н.Ю. було відмовлено ОСОБА_1 , яка звернулась в межах строку на прийняття спадщини, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що в заповіті від імені померлого та державному акті на право власності на землю вказане прізвище ОСОБА_5 , прізвище дружини в заповіті теж вказане ОСОБА_5 , що вказує на невідповідність у прізвищах.

ОСОБА_2 , як спадкоємиця за законом першої черги не визнає та оспорює право ОСОБА_1 на спадкування за заповітом.

Тому, враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину, у позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав.

Колегія суддів погоджується із тим, що звернення із цим позовом до суду про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом є ефективним способом захисту.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що права та інтереси позивачки мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Позивачка обрала ефективний спосіб захисту свого порушеного права.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, провадження № 12-84гс20).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, яких доводи апеляційної скарги не спростовують.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л.Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний