Справа № 274/1321/26
Провадження № 2/0274/1726/26
Ухвала

про залишення позову без руху

20.02.2026 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до КНП "Бердичівська міська лікарня" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, моральної шкоди -

в с т а н о в и в :

19.02.2026 ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, згідно якого просить: визнати незаконним та скасувати наказ №84-0 від 17.02.2026 року про його звільнення за появу на роботі у нетверезому стані; поновити його на посаді лікаря-кардіолога; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути грошову компенсацію за вчинену моральну шкоду у розмірі 50000 грн (втрата репутації лікаря, приниження честі та гідності, необхідність доведення своєї невинуватості).

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю необхідним зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Дослідивши подану заяву, встановлено, що вона не відповідає вимогам вказаних вище статей, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч зазначеному, позивачем не зазначено: поштовий індекс позивача та відповідача, ідентифікаційний код КНП "Бердичівська міська лікарня" в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача або номер і серію паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти сторін, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Також, позивачем на виконання вимог п.3. ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено ціну позову, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються (розрахунок середнього заробітку, який позивач просить стягнути з відповідача).

Відповідно до ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» регламентовано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач фактично заявляє такі вимоги:

- про скасування наказу директора КНП "Бердичівська міська лікарня" Бердичівської міської ради Гінгуляка К. №84-0 від 17.02.2026 про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-кардіолога палат інтенсивної терапії кардіологічного відділення;

- про поновлення на посаді лікаря-кардіолога;

- про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- про стягнення компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Згідно зі ст. 1 ч. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5 заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач фактично просить стягнути з відповідача саме середній заробіток за час вимушеного прогулу (без зазначення періоду та розміру заробітку), а не заробітну плату.

Таким чином, виплата за рішенням суду середнього заробітку за час вимушеного прогулу не відноситься до виплат, пов`язаних з оплатою праці, перелічених в Інструкції.

В постанові Верховного Суду від 21.12.2019 р. (справа №243/10489/17-ц) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 року становить 3328 гривні, таким чином судовий збір за майнову вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1331,20 грн та не більше 16640,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Вимоги про стягнення моральної шкоди у грошовому вимірі є майновими і відповідно такими, що обкладаються судовим збором.

В свою чергу, позивачем не додано документу про сплату судового збору за подання позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, чим порушено вимоги ст. 175 та 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1331,20 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Судовий збір сплачується за реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ м.Бердичiв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0006825

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області (назва суду, де розглядається справа).

В порушення п.п.9,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог ч. 1 ст.177 ЦПК України позивач не надав до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, для вручення відповідачу.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.3 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, подані позивачем письмові докази не засвідчені належним чином, не підтверджено відповідність копії письмового доказу оригіналу та не зазначено про наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових, копії яких додано до заяви.

Частини 1, 2 , 3 ст. 185 ЦПК України регламентують, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст 175, 185, 258-261,354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до КНП "Бердичівська міська лікарня" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання позовної заяви у новій редакції, з урахуванням виправлених недоліків, про які зазначено у мотивувальній частині ухвали, наданням оригіналу платіжного документа про сплату судового збору.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко