Справа № 533/493/25
Провадження № 4-с/533/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участі: секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна, Акціонерне товариство «Ощадбанк», про визнання протиправними дій та бездіяльності приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ

Боржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання протиправними дій та бездіяльності приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

-поновити строк на подачу скарги;

-визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни, що полягають у накладенні арешту на зарплатний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк»;

-визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни у виконавчих провадженнях №79412850 та №79410628, яка полягає у невжитті заходів для зняття арешту із зарплатного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Ощадбанк»;

-визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни, що полягають у накладенні арешту на кредитний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк»;

-визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни у виконавчих провадженнях №79412850 та №79410628, яка полягає у невжитті заходів для зняття арешту із кредитного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Ощадбанк»;

-зобов`язати приватного виконавця негайно зняти арешт із зарплатного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Ощадбанк»;

-визнати незаконним та зобов`язати негайно зняти арешт з кредитного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Ощадбанк», оскільки вказаний рахунок не містить коштів боржника;

-визнати постанови від 23.10.2025 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 по ВП 79412850 та ВП 79410628 протиправними в частині накладення арешту на зарплатний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк»;

-визнати постанови від 23.10.2025 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 по ВП 79412850 та ВП 79410628 протиправними в частині накладення арешту на кредитний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк»;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніну Вікторівну, скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які знаходяться на зарплатному рахунку боржника ОСОБА_1

№ НОМЕР_1 відкритого в АТ «Ощадбанк» та які знаходяться на кредитному рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритому в АТ «Ощадбанк»;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніну Вікторівну повернути незаконно утримані кошти із зарплатного рахунку боржника ОСОБА_1 , а саме: 27.10.2025 2480,96 грн; 26.11.2025 2651,36 грн; 18.12.2025 20421,10 грн;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніну Вікторівну подальші стягнення заборгованості в рамках ВП 79410628 та ВП 794112850 здійснювати лише в рамках чинного законодавства, а саме шляхом звернення стягнення у розмірі 20% від заробітної плати через АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО».

На обґрунтування скарги боржником ОСОБА_1 зазначено, що 20.08.2025 Козельщинським районним судом Полтавської області видано виконавчі листи № 533/493/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором (оферту) №200278410 від 09.07.2020 у загальному розмірі 33978,38 грн (тридцять три тисячі дев`ятсот сімдесят вісім гривень 38 копійок), з яких: заборгованості за тілом кредиту 24672,46 грн; заборгованості за відсотками 9305,92 грн та судових витрат у загальному розмірі 4211,20 грн.

21.10.2025 приватний виконавець Лавріненко Яніна Вікторівна відкрила виконавче провадження № 79410628 та № 79412850 щодо примусового виконання вищезазначених виконавчих листів.

23.10.2025 приватним виконавцем у виконавчому провадженнях № 79410628 та № 79412850 винесено постанову про арешт коштів та накладено арешт на рахунки у банку АТ «Ощадбанк», які рахуються за боржником та є зарплатним рахунком та кредитним рахунком.

Про те, що її рахунки потрапили під арешт вона дізналася виключно після повідомлення від банку, а також з мобільного додатку Дія. Постанову про арешт рахунків від приватного виконавця не отримувала.

Починаючи з 24.10.2025 по 28.10.2025 неодноразово телефонувала приватному виконавцю та повідомляла, щодо необхідності зняття арешту з карткових рахунків, так як картковий рахунок № НОМЕР_1 є зарплатний, а рахунок № НОМЕР_2 є кредитний, про що також неодноразово у письмовому вигляді був повідомлений приватний виконавець.

Далі боржник у скарзі зазначила, що починаючи з 24 жовтня 2025 була позбавлена можливості отримувати заробітну плату тобто позбавлена можливості засобів існування. Картковий рахунок, на який надходить заробітна плата, є рахунком зі спеціальним режимом використання, накладення на нього арешту суперечить нормам чинного законодавства та створює для боржника перешкоди для забезпечення своїх базових потреб.

Щодо кредитного рахунку боржник у скарзі зазначила, що кредитний рахунок не містить власних коштів боржника, тому приватний виконавець безпідставно наклала арешту на кредитний рахунок.

29.01.2026 року приватним виконавцем направлено заперечення на скаргу, в якому прохає в задоволенні скарги відмовити.

Окрім цього, приватним виконавцем повідомлено, що виконавчі провадження № 79410628 та № 79412850 закінченні на підставі п 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» . Постанова про закінчення виконавчих проваджень направлені до банківських установ для зняття арешту з коштів боржника.

Боржник у судове засідання не з`явилася, але направила заяву про розгляд її скарги без її участі, скаргу підтримує та прохає задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши скаргу, письмові заперечення приватного виконавця та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що скарга боржника підлягає до часткового задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ст. 1, 5 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом № 1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону №1404-VIII, уразі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арештна кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права

власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст. 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до ст. 36 Закону № 1404-VIII, розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Ч.1 ст. 48 Закону №1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно із п. 7 розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини 1 статті 48 Закону № 1404-VIII про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилучені (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону № 1404-VIII).

Крім того, частина восьма розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

При цьому, частина перша та друга стаття 48 Закону № 1404-VIII, чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Законом № 1404-VIII також визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частини восьмої статті 48).

У п. 10 Розділу VIII Інструкції вказується також, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

При цьому пунктами 3, 14, 21 частини 3статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону №1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому, законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно

до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII).

Відтак, частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно зі ст.68 Закону №1404-VIII, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Судом встановлено, що 20.08.2025 Козельщинським районним судом Полтавської області видано виконавчі листи № 533/493/25 про стягнення ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором (оферту) №200278410 від 09.07.2020 у загальному розмірі 33978,38 грн (тридцять три тисячі дев`ятсот сімдесят вісім гривень 38 копійок), з яких: заборгованості за тілом кредиту 24672,46 грн; заборгованості за відсотками 9305,92 грн та судових витрат у загальному розмірі 4211,20 грн.

21.10.2025 приватний виконавець Лавріненко Яніна Вікторівна на підставі заяви стягувача відкрила виконавче провадження № 79410628 та № 79412850 щодо примусового виконання вищезазначених виконавчих листів.

23.10.2025 приватний виконавець у виконавчому провадженні № 79410628 та № 79412850 винесено постанову про арешт коштів та накладено арешт на рахунки у банку АТ «Ощадбанк», які рахуються за боржником та є зарплатним рахунком та кредитним рахунком.

Судом встановлено, що накладаючи арешт на грошові кошти боржника приватний виконавець у постановах зазначила, що арешт накладається на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, приватний виконавець визначила порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або кошти, що мають спеціальний режим використання та звернення стягнення на які заборонено законом.

Як вбачається із виписки АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий на ОСОБА_1 проводяться зарахування коштів у вигляді заробітної плати з можливістю зарахування на нього будь-якої виплати та переказів.

Окрім цього, судом встановлено, що АТ «Ощадбанк» відкрито ОСОБА_1 кредитний рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст.59 Закону 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому, передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку з накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів

державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Як встановлено, в порушення приписів ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було накладено на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який є рахунком із спеціальним режимом, на який приватним виконавцем відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення такого рахунку належить до повноважень приватного виконавця, а також приватним виконавцем своєчасно не вжито всіх заходів для усунення вказаного порушення.

Окрім цього, приватним виконавцем було накладено на банківський рахунок № НОМЕР_2 , який кредитним рахунком і в силу вимог закону не може бути накладено арешт.

Відповідно до ст. 2 Закону 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права па грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Аналогічна норма міститься уст. 59 ЗУ «Про банки і банківську діяльність».

Як убачається з матеріалів справи, виконавцем у виконавчих провадженнях № 79410628 та № 79412850 постановами від 23.10.2025 накладено арешт у тому числі на рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , на який зараховується заробітна плата та на кредитний рахунок № НОМЕР_2 , який дає можливість ОСОБА_1 отримати в кредит кошти.

Суд наголошує на тому, що зазначені кошти є кошти з спеціальним режимом використання та є єдиним джерелом існування боржниці. Як наслідок, накладення арешту на такі кошти, на переконання суду, не є співмірним заходом примусового виконання вимог виконавчих документів, адже призводить до позбавлення боржника засобів до існування.

Отже, ураховуючи обмеження в накладенні арешту, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», та враховуючи наявність спеціальної процедури для звернення стягнення на заробітну плату, приватний виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що перебувають на цьому рахунку.

Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме приватного виконавця. Без здійснення такої перевірки приватний виконавець може своїми діями позбавити боржника права на існування тобто отримати заробітну плату, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, суд звертає увагу на те, що приватним виконавцем винесено оскаржувані постанови, не перевіривши завчасно рахунки боржника, до компетенції якої входять ці повноваження, тобто вона є передчасною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу і у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни у виконавчих провадженнях №79412850 та №79410628, що полягають у накладенні арешту на зарплатний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк» та на кредитний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк».

Окрім цього, суд вважає, за необхідно визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни у виконавчих провадженнях №79412850 та №79410628, яка полягає у невжитті заходів для зняття арешту із зарплатного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Ощадбанк» та із кредитного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Ощадбанк».

Щодо вимоги скаржника в частині зобов`язати приватного виконавця скасувати арешт у виконавчому провадженні №79412850 та №79410628 грошових коштів, які знаходяться на зарплатному рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та на кредитному рахунку № НОМЕР_2 , а також вимога скаржника в частині зобов`язати приватного виконавця подальші стягнення заборгованості в рамках виконавчих проваджень здійснювати лише в рамках чинного законодавства, а саме шляхом звернення стягнення у розмірі 20% від заробітної плати.

Суд звертає увагу на те, що скасувати постанови приватного виконавця від 23.10.2025 року щодо накладення арешту у виконавчих провадженнях та зобов`язати приватного виконавця подальше стягнення заборгованості, позбавлений можливості, адже постановами від 28.01.2026 року виконавчі провадження №79412850 та №79410628 вже закінчено з фактичним виконанням та скасуванням всіх заходів примусового виконання рішення, в тому числі і арешту майна грошових коштів на рахунках фінансових установ, а тому зазначені вимоги скаржника не підлягають до задоволенню.

Щодо вимоги зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. повернути незаконно утримані кошти із зарплатного рахунку боржника ОСОБА_1 , а саме: 27.10.2025 2480,96 грн; 26.11.2025 2651,36 грн; 18.12.2025 20421,10 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з накладеним арештом на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Державний ощадний банк України» кошти у вигляді заробітної плати списані на погашення заборгованості по вищезазначених виконавчих листах.

Суд, звертає увагу на те, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Отже, у разі незаконного списання грошових коштів і набуття ними статусу безпідставно набутих, вирішення питання про їх повернення здійснюється за приписами положень ст.1212 ЦК України у позовному провадженні і не може бути вирішена судом під час судового контролю за виконанням судового рішення, тому суд вважає, що вимога боржника в частині повернення утриманих коштів із зарплатного рахунку боржника не підлягає до задоволенню.

Щодо поновлення строку на подання скарги.

Згідно з ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд, звертає увагу на те, що скаржник є стороною виконавчого провадження і наділений правом захищати свої права в особливому порядку шляхом подачі скарги на протиправні дії або бездіяльність приватного або державного виконавця, з метою реалізації права скаржника на захист у судовому порядку в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, тому суд приходить до висновку про необхідність поновлення заявнику строку звернення до суду зі скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 247, 259, 260, 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Поновити скаржнику ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни у виконавчих провадженнях №79412850 та №79410628, що полягають у накладенні арешту:

-на зарплатний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк»;

-на кредитний рахунок боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Ощадбанк».

Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни у виконавчих провадженнях №79412850 та №79410628, яка полягає у невжитті заходів для зняття арешту:

-із зарплатного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Ощадбанк»;

-із кредитного рахунку боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Ощадбанк».

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена впродовж п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд .

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст ухвали буде виготовлений впродовж п`яти днів.

Повний текст ухвали виготовлений 17.02.2026.

Суддя М. М. Оксенюк