Справа № 766/6597/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року місто Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого - судді Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Бажанової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа : приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник Інна Володимирівна , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа : приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник Інна Володимирівна , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у шість місяців з моменту набуття рішенням суду законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що ОСОБА_2 є його матір`ю. Після її смерті залишилося спадкове майно. Він є єдиним спадкоємцем першої черги. Позивач не прийняв вчасно спадщину, оскільки відповідно до переліку територій, де велися та ведуться бойові дії, Херсонську міську територіальну громаду віднесено до переліку територій активних бойових дій , що ускладнило можливість позивача вчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.05.2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.11.2025 року закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті. Пояснення учасників справи Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву ,якою просила розглядати справу без її участі, було подано відзив на заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) серії НОМЕР_1 , актовий запис № 332. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач є рідним сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 16.06.1973 року. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги майна померлої, що встановлено з матеріалів справи. Крім того, на виконання ухвали суду від 01.05.2025 року нотаріусом надано відповідь, що спадкова справа після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась, що не дає суду визначити коло осіб , які мають право на спадкове майно. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Так, у відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та звернувся до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини , на що отримав відмову. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що відповідно до переліку територій , де велися та ведуться бойові дії , Херсонську міську територіальну громаду віднесено до переліку територій активних бойових дій , що ускладнило можливість позивача вчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положеньст.76 ЦПК України докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалість шість місяців. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 26.06.2024 року в справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 362, 364 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа : приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Стадник Інна Володимирівна , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити. Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у шість місяців. Обчислення визначеного додаткового строку почати з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Херсонського апеляційного суду апеляційної скарги. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Херсонська міська рада, місце знаходження: м.Херсон, просп. Незалежності, 37, .

СуддяЛ. А. Скрипнік