справа № 644/2517/25
провадження № 4-с/208/7/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою адвоката Крайнього Олександра Вікторовича поданої в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд», звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, в якій просить суд поновити строк на оскарження постанови Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.09.2024 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами; витребувати вказану постанову у Покровському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Братусь Наталії Володимирівни щодо скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві керування транспортними засобом від 27.09.2024 року та скасувати постанову.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова матеріали справи були передані за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с. 15-16).

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Кам`янське від 21.05.2025 року заява ОСОБА_1 була повернута заявнику через невиконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху (а.с. 24).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2025 року ухвалу Заводського районного суду від 21.05.2025 року було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 86).

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області Кузнєцової А. С. від 16.10.2025 року справа була прийнята до провадження та призначений судовий розгляд (а. с.94 ).

Скарга обґрунтована тим, що 30.01.2019 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист №235/7092/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.11.2018 року і до повноліття дитини.

04.02.2019 року ВДВС Покровського РУЮ відкрито ВП №58261159 щодо виконання виконавчого листа №235/7092/18.

22.03.2019 року в рамках ВП №58261159 державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та спрямована за місцем отримання доходу боржника, а саме до Покровського об`єднаного УПФУ та у Приватне мале підприємство «Лоцмен».

03.04.2019 року державному виконавцю стало відомо, що боржник отримує страхові виплати у ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Покровську, тому була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника спрямована за місцем отримання доходу боржника.

30.06.2023 року згідно заробітної плати боржника, було нараховано заборгованість, яка становила 208 990,85 гривень.

27.09.2024 року, оскільки у виконавчому провадженні виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, були винесені постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Про вказані постанови ОСОБА_1 дізнався лише 11.02.2025 року від свого представника у відповідь на його адвокатський запит до ВДВС.

Далі представником заявника зазначено, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 виданого 23.05.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник ОСОБА_1 був призваний на військову службу 25.02.2022 року за мобілізацією, а 14.06.2024 року звільнений за станом здоров`я. 10.10.2024 року визнаний інвалідом 3 групи безстроково.

Також, представником заявника зазначено, що ОСОБА_1 з часу призначення аліментів на користь ОСОБА_3 регулярно виплачував кошти на утримання доньки. Завжди працював офіційно і з усіх джерел доходу постійно проводив відрахування. Нарахована заборгованість утворилась за 17 місяців військової служби і виникла не з його вини. На час звільнення зі служби, а саме 14.06.2024 року, заборгованість склала 128 876,48 гривень. Додатково була погашена сума заборгованості на суму 5931,00 гривень.

В ході розгляду заяви представником заявника надано додаткові докази, а саме квитанції про сплату заборгованості по аліментам на загальну суму 16000 гривень.

На думку представника заявника до боржника ОСОБА_1 не могло бути застосоване обмеження у праві керування транспортними засобами, а накладене постановою від 27.09.2024 року в рамках ВП №58261159 обмеження відповідно до приписів п. 1 та п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» мало бути знято державним виконавцем після звернення представника заявника до державної виконавчої служби зокрема до державного виконавця Братусь Н. В. щодо скасування постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами, яка винесена нею 27.09.2024 року в рамках ВП №58261159.

Станом на момент звернення до суду 23.03.2025 року, постанова від 27.09.2024 року в рамках ВП № 58261159 залишається чинною та не скасованою.

Окрім цього представник заявника адвокат Крайній О. В. просив суд поновити заявнику строк на подачу скарги, оскільки пропущений з поважних причини.

Строк для звернення до суду заявнику було поновлено.

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується.

Заявник ОСОБА_1 , його представник адвокат Крайній О. В. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Надали заяву про проведення судового розгляду заяви без їх участі, заявлені вимоги підтримали (а.с. 106).

Державний виконавець Братусь Н. В. в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду заяви. Письмових пояснень щодо заявлених вимог не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Скарга подається в десятиденний термін з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Представник заявника просив суд поновити строк для звернення до суду з цією скаргою через не обізнаність боржника про винесення оскаржуваних постанов, а тому строк для звернення до суду з цією скаргою був поновлений з часу, коли заявник дізнався про їх винесення.

Крім того, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд», звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, хоча за своїм змістом заява містить скаргу на дії головного державного виконавця, який в цій заяві зазначений відповідачем.

До того ж, представник не надав своєчасно докази до скарги, подану у виді заяви, що стало підставою для суду першої інстанції повернення заяви ініціатору, але зловживаючи своїми правами та не бажаючи усунути допущені грубі порушення при зверненні до суду, заявник оскаржив вказану ухвалу суду та всупереч вимогам цивільно - процесуального кодексу надав належні докази вже до суду апеляційної інстанції, який її скасував, але форму звернення в виді заяви на скаргу не змінив. Така поведінка представника заявника стала причиною у тривалому розгляді скарги та змусила суд, всупереч вимогам ст. 447 ЦПК України, але з метою захисту інтересів заявника, розглядати скаргу в виді заяви, з учасниками у виді заявника та відповідача.

Згідно листа головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Братусь Н. В. від 10.02.2025 року №22.27/2280 на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №58261159 з примусового виконання документа №235/7092/18 від 30.01.2019 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.11.2018 року і до повноліття дитини.

Оскільки у виконавчому провадженні виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, 27.09.2024 року, відповідно до вимог ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» були винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника: у праві виїзду за межі України; у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії; у праві полювання.

Станом на 10.02.2025 року боржником самостійно сплачено 5931,00 гривень, залишок заборгованості складає 122 945,48 гривень. (а.с. 43-44)

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 виданого 23.05.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник ОСОБА_1 був призваний на військову службу 25.02.2022 року за мобілізацією, а 14.06.2024 року звільнений за станом здоров`я (а.с. 29,32).

Згідно довідки МСЕК від 10.10.2024 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом 3 групи безстроково.

Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Братусь Наталії Володимирівни щодо скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві керування транспортними засобом від 27.09.2024 року неправомірна з наступних підстав.

Суд констатує, що на момент винесення головним державним виконавцем оскаржуваної постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом носили правомірний характер, оскільки у виконавчому провадженні виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, тому 27.09.2024 року, відповідно до вимог ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» були винесені постанови про встановлення ряду тимчасових обмежень боржника.

На момент винесення цих постанов ОСОБА_1 вже не був військовослужбовцем Збройних сил України, та ще не був визнаний особою з інвалідністю 3 групи. Саме за цих обставин, відповідно до ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано.

Але, на момент звернення представника заявника адвоката Крайнього О. В. до головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 21.11.2024 року, у заявника з`явилися підстави для скасування тимчасових обмежень.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби необхідно враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 вказаного Закону).

Суд, сумуючи вищевикладене, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій; безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, - приходить до переконання, що скарга адвоката Крайнього Олександра Вікторовича подана в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Братусь Н. В. щодо скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві керування транспортними засобами від 27.09.2024 року - підлягає задоволенню за викладених вище обставин.

Розглянувши скаргу по суті, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно з положенням статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результати розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення. Дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14 постанови Пленуму ВСС «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК, ні законом «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Такий висновок також викладено Верховним судом в постанові № 589/6044/2013 від 14.02.2018 року.

На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити заявнику строк для звернення до суду зі скаргою.

Заяву (скаргу) адвоката Крайнього Олександра Вікторовича подану в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Братусь Наталії Володимирівни щодо скасування постанови від 27.09.2024 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві керування транспортними засобами задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Братусь Наталії Володимирівни від 27.09.2024 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві керування транспортними засобами.

Дата складання повного тексту ухвали суду 02.03.2026 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: