Справа № 404/2448/25
Номер провадження 2/404/836/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Кропивницький

Фортечний районний суд м. Кропивницького в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Кірової А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. В обґрунтування вимог зазначила, що в березні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до позивача та просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 17.03.2016 у розмірі 40167 грн 90 коп станом на 04.01.2023, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 32 697 грн 72 коп та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 470 грн 18 коп, а також судові витрати в розмірі 2684 грн.Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2023 року позов АТ КБ «Приват Банк» до позивача про стягнення кредитної заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № бн від 17.03.2016 в загальній сумі 40 167,90 грн, з яких: 32 697,72 грн заборгованість за кредитом; 7 470,18 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також 2 684 грн судового збору.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26 січня 2024 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2023 року скасовано та ухвалив нове, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнив частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 18 706 грн. 55 коп. заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року.В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 902 (дев`ятсот два) грн 09 коп судового збору.

В період подачі апеляційної скарги, а саме 21 листопада 2023 року на розрахунковий рахунок позивача відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» надійшли кошти в розмірі 23 233, 33 грн., які були автоматично списані АТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року. Отже, заборгованість перед стягувачем була визначена в розмірі 18 706, 55 грн. за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року, яку позивачсплатила 21.11.2023 року в повному обсязі.

23.02.2024 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» в Кіровському районному суді м. Кіровограда отримує-виконавчий лист по справі 404/1886/23 та 14.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк», заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.0.2016 року в загальній сумі 40167,90 грн., з яких: 32697,72 грн. заборгованість за кредитом; 7470,18 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також 2684,00 грн. судового збору. Залишок боргу складає 15 330,51 грн.Тобто, АТ КБ «ПриватБанк» (стягувач) відкривши виконавче провадження намагався стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 15 330,51 грн. за виконавчим листом № 404/1886/23 від 23.02.2024, що призвело би до подвійного стягнення грошових коштів за кредитним договором б/н від 17.03.2016 року.За захистом свого права була вимушена звернутися до Кіровського районного суду м. Кіровограда з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 404/1886/23, виданий 23 лютого 2024 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ) 18 706 грн. 55 коп. заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року.

05 вересня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда заяву до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

05 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда визнав виконавчий лист № 404/1886/23 виданий 23 лютого 2024 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 березня 2016 року в сумі 18706,55 грн., таким, що не підлягає виконанню.Позивач неоднарозово зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення їй безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 4 526 грн. 78 коп. (23 233, 33 - 13706,55), які були банком списані 21.11.2023 р. з рахунку, але постійно отримувала відмову. АТ КБ «ПриватБанк» набув та зберігає у себе грошові кошти позивача у розмірі 4 526 грн. 78 коп. без достатніх правових підстав та користується ними з 28.01.2024 року.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» з 27.01.2024 року по 17.03.2025 року без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) використовував кошти позивача в сумі 4526,78 грн., тому за цей період підлягає стягненню сума відсотків за користування безпідставно набутими коштами в розмірі 703,89 грн. з розрахунку, що єн нова ставка НБУ становила: з 28.01.2024 р. по 14.03.2024 р.- 15 % річних; з 15.03.2024 р. по 25.04.2024 р. -14,5 % річних; з 26.04.2024 р. по 13.06.2024 р.- 13,5 % річних; з 14.06.2024 р. по 12.12.2024 р. - 13 % річних; з 13.12.2024 р. по 23.01.2025 р. - 13,5 % річних; з 24.01.2025 р. по 06.03.2025 р. - 14,5 % річних ; з 07.03.2025 р. по 17.03.2025 р. - 15,5 % річних. Отже, загальна сума відсотків на рівні ставки НБУ за період з 28.01.2024 р. по 17.03.2025 становить 703,89 грн.: 87,2 грн. + 75,32 грн. + 81,82 грн. + 292,63 грн. + 31,73 грн. + 38,51 грн. + 75,53 грн. + 21,15 грн.

У зв`язку з цим позивач звернулась до суду та просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12 травня 2025 відкрито провадження по справі.

11 червня 2025 року відповідач по справі надав відзив на позов. Зазначив, що заявлені позовні вимоги необгрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. ОСОБА_1 зазначила, що вона з Банком уклала кредитний договір, за яким утворилася заборгованість. Банк звернувся до Суду за захистом свого порушеного права з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в результаті чого отримав рішення про стягнення 18 706.55 грн. в решті вимог відмовлено. Суд, відмовляючи у стягненні заборгованості в частині відсотків зазначив в судовому рішенні, що Банком не надано доказів на право стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Судом не визнано заборгованість відсутньою чи сплаченою. Тобто, заборгованість наявна. Судове рішення про відмову в стягненні боргу не є беззаперечним доказом відсутності заборгованості. Це означає, що навіть якщо суд відмовив позивачу в стягненні, це не означає, що боржник дійсно не має боргу. Існують різні причини, чому суд може відмовити, такі як невірно обраний спосіб захисту, недостатність доказів або неправильне трактування закону. Що стосується коштів, які на думку Позивачки стягнуті безпідставно, вважаємо зазначити таке. Безпідставно отримані кошти (за цивільним законодавством) це кошти, які особа отримала без правових підстав або коли підстава для їх отримання відпала. В таких випадках, згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України, особа зобов`язана повернути ці кошти попередньому власнику. Банком на підставі укладеного кредитного договору, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, здійснено автоматичне погашення наявної заборгованості за кредитним договором. Тобто, кошти Банк отримав на підставі діючого кредитного договору з урахуванням вимог чинного законодавства. Зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми ст. 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно. Вважаємо за необхідне звернути увагу, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як безпідставно набуті, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17. Якщо правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов. Аналогічна правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 12 серпня 2021 року у справі № 910/17567/19. За таких обставин вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Позивач в судове засідання не з`явилась.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, надав суду відзив на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2023 року позов АТ КБ «Приват Банк» до позивача про стягнення кредитної заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № бн від 17.03.2016 в загальній сумі 40 167,90 грн, з яких: 32 697,72 грн заборгованість за кредитом; 7 470,18 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також 2 684 грн судового збору.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26 січня 2024 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2023 року скасовано та ухвалив нове, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнив частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 18 706 грн. 55 коп. заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року.В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 902 (дев`ятсот два) грн 09 коп судового збору.

21 листопада 2023 року на розрахунковий рахунок позивача відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» надійшли кошти в розмірі 23 233, 33 грн., які були автоматично списані АТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року.

Позивач сплатила 21.11.2023 року заборгованість перед стягувачем в розмірі 18 706, 55 грн. за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року,

23.02.2024 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» в Кіровському районному суді м. Кіровограда отримує-виконавчий лист по справі 404/1886/23 та 14.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк», заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.0.2016 року в загальній сумі 40167,90 грн., з яких: 32697,72 грн. заборгованість за кредитом; 7470,18 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також 2684,00 грн. судового збору. Залишок боргу складає 15 330,51 грн.Тобто, АТ КБ «ПриватБанк» (стягувач) відкривши виконавче провадження намагався стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 15 330,51 грн. за виконавчим листом № 404/1886/23 від 23.02.2024, що призвело би до подвійного стягнення грошових коштів за кредитним договором б/н від 17.03.2016 року.За захистом свого права була вимушена звернутися до Кіровського районного суду м. Кіровограда з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 404/1886/23, виданий 23 лютого 2024 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ) 18 706 грн. 55 коп. заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 17 березня 2016 року.

05 вересня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда заяву до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

05 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда визнав виконавчий лист № 404/1886/23 виданий 23 лютого 2024 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 березня 2016 року в сумі 18706,55 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Позивач неоднарозово зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення їй безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 4 526 грн. 78 коп. (23 233, 33 - 13706,55), які були банком списані 21.11.2023 р. з рахунку, але постійно отримувала відмову.

АТ КБ «Приватбанк» з 27.01.2024 року по 17.03.2025 року без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) використовував кошти позивача в сумі 4526,78 грн., тому за цей період підлягає стягненню сума відсотків за користування безпідставно набутими коштами в розмірі 703,89 грн. з розрахунку, що єн нова ставка НБУ становила: з 28.01.2024 р. по 14.03.2024 р.- 15 % річних; з 15.03.2024 р. по 25.04.2024 р. -14,5 % річних; з 26.04.2024 р. по 13.06.2024 р.- 13,5 % річних; з 14.06.2024 р. по 12.12.2024 р. - 13 % річних; з 13.12.2024 р. по 23.01.2025 р. - 13,5 % річних; з 24.01.2025 р. по 06.03.2025 р. - 14,5 % річних ; з 07.03.2025 р. по 17.03.2025 р. - 15,5 % річних. Отже, загальна сума відсотків на рівні ставки НБУ за період з 28.01.2024 р. по 17.03.2025 становить 703,89 грн.: 87,2 грн. + 75,32 грн. + 81,82 грн. + 292,63 грн. + 31,73 грн. + 38,51 грн. + 75,53 грн. + 21,15 грн.

Відповідно до статей15,16 Цивільного кодексу Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом свого порушеного права наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Частинами 1 та 2статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів`передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів`захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Згідно з п. 6 ч. 1 с. 4Закону України «Про захист прав споживачів`споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст.634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Пунктами 5,6 ч.І ст. З Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.1 ст. 509ЦК України зобов`язаннями правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін уразі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, кошти на суму 465 грн. за недоотриманий товар відповідач не повернув, відповідач допустив істотне порушення умов договору оскільки позивач як покупець, значною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору, а тому це є підставою для розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 465 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.,128,130,235,247,259,263 - 265,273,280,354,355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 НОМЕР_3 , безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 4526, 78 грн та 703,89 грн проценти за користування безпідставно набутими коштами.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмір 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено та проголошено 20.02.2025.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Б. Варакіна