Провадження № 2-др/127/12/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Мельник Л.С.,

представника відповідача Колівошко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника позивача Жовмір Дарії Олександрівни про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2026 року Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив рішення, яким позов було задоволено частково у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури. В цей же день представник позивача Жовмір Д.О. була ознайомлена з його змістом, що підтверджується розпискою (а.с. 98).

Разом з тим, лише 10.02.2026 року представник позивача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн. Вказана заява була зареєстрована судом в той же день.

Представником позивача було подано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутність.

В судове засідання позивач та представник третьої особи не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви, з підстав икладених в письмовій заяві із запереченнями щодо стягнення судових витрат. Додатково зазначила, що адвокатом Жовмір Д.А. було пропущено процесуальний строк на подачу відповідних доказів, оскільки така заява мала бути поданою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Таким чином процесуальний строк на подачу суду доказів щодо понесених судових витрат закінчувався 07.02.2026 року, який був вихідним днем (субота). За змістом ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Першим робочим днем після 07.02.2026 року було 09.02.2026 року, тому представник позивача мала вчинити відповідні процесуальні дії не пізніше закінчення цього дня. Заява про ухвалення додаткового рішення з додатками надійшла до суду 11.02.2026 року, а до кабінету відповідача у системі Електронний суд - 12.02.2026 року. Тому, на думку представника відповідача, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат має бути залишена без розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу суд дійшов таких висновків.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, за приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вже зазначалось вище, рішення суду у вказаній справі було ухвалено 02.02.2026 року, та в цей же день ознайомлено представника позивача з його змістом, а заява про ухвалення у справі додаткового рішення надійшла до суду - 10.02.2026 року.

Таким чином, стороною позивача було подано заяву та докази понесення судових витрат з пропуском строку, встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 120, 121 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Стаття 123 ЦПК України вказує на те, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припидає на вихідний, свтковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 3 ст. 124 ЦПК України).

Слід відзначити, що п`ятиденний строк на подачу суду доказів щодо понесення судових витрат мав закінчитися 07.02.2025 року, що є вихідним днем, тому останнім днем для подачі вважається перший після нього робочий день, а саме 09.02.2026 року, проте представник позивача подала заяву лише 10.02.2026 року.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно із ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України граничного строку для її подання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що представником позивача не заявлялось клопотання про поновлення процесуального строку та не зазначались поважні причини.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що представником позивача було пропущено п`ятиденний строк подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що наявні підстави для залишення заяви сторони позивача без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 127, 141, 258, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Жовмір Дарії Олександрівни про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 18.02.2026 року.

Суддя: