У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2026 Справа №607/3591/26 Провадження №2-н/607/341/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 17165,51 грн за період з 01.02.2023 по 31.12.2025.

Статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, порушення вимог яких має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З наданого заявником розрахунку заборгованості за період з 01.02.2023 по 31.12.2025 стосовно споживача ОСОБА_1 вбачається, що станом на лютий 2023 року поточна заборгованість становить 4591,12 грн. Тобто, при нарахуванні боргу, заявник врахував заборгованість, яка існувала до лютого 2023 року.

Таким чином, в порушення п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, заявником не додано до заяви документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме за період з лютого 2023 року по грудень 2025 року.

Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність, яка згідно ст. 257 ЦК України становить 3 роки.

Як встановлено судом, до заяви доданий розрахунок суми заборгованості за період з лютого 2023 року по грудень 2025 року, зі змісту якої вбачається, що станом на початок цього періоду заборгованість боржника за спожитий природний газ вже становить 4591,12 грн. Тобто, дана сума боргу є заборгованістю за попередній період, однак включена до розрахунку.

З наданого заявником розрахунку не вбачається, протягом якого періоду виникла заборгованість до лютого 2023 року, що позбавляє суд належним чином дослідити питання щодо дотримання заявником строків звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч.2 ст.166 ЦПК України).

За вказаних обставин, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику його право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П. Я. Стельмащук