19 лютого 2026 року м.Суми
Номер провадження 22-з/816/20/26
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Петен Я. Л.
розглянув у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,
Постановою Сумського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року апеляційна скарга ТОВ «Санфорд Капітал» задоволена.
Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов ТОВ «Санфорд Капітал» задоволений.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» 3633 грн 60 коп. судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.
25 листопада 2025 року ТОВ «Санфорд Капітал» подало до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, просило вирішити питання про компенсацію 8400 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених товариством в суді апеляційної інстанції.
Представник позивача направив відповідачці Сітало В.О. копію заяви про ухвалення додаткового рішення та долучених до неї доказів (а.с. 96-99).
Письмового заперечення щодо відшкодування позивачу судових витрат відповідачка до апеляційного суду не подала.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява відповідача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено частинами 2 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року № 686/5757/23 виснувала, що у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду у цій справі позивач зазначив, що планує понести витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. При цьому заявив, що детальний розрахунок витрат буде наданий суду додатково протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, як передбачає п.8 ст. 141 ЦПК України. Апеляційну скаргу підписав і подав в електронній формі через систему Електронний суд представник ТОВ «Санфорд капітал» адвокат Маслюженко М.П. (а.с. 5-62).
Повноваження адвоката Маслюженка М.П. на представництво інтересів товариства в Сумському апеляційному суді підтверджуються ордером АЕ №1310920, виданим на підставі договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року (а.с 18-19, 59).
В обґрунтування збільшення розміру витрат на правничу допомогу позивач вказав, що зазначення у апеляційній скарзі очікуваного розміру витрат в сумі 5000 грн є помилковим, дійсна вартість правничої допомоги зі складення та подання апеляційної скарги на рішення суду становить 8400 грн.
Апеляційний суд звертає увагу, що позивач не був позбавлений можливості внести виправлення до заявленого орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу, проте таким правом не скористався. Збільшення витрат з 5000 грн до 8400 грн апеляційний суд вважає істотним, враховуючи, що окрім складання, підписання та подання апеляційної скарги жодних інших послуг на стадії апеляційного перегляду представник апелянта не надав.
Відповідно до частини 4 статті 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Враховуючи, що доказів того, що сторона позивача не могла передбачити заявлений розмір витрат на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, заявник не надав, апеляційний суд відмовляє у стягненні перевищення розміру заявлених витрат, що становить 3400 грн.
У той же час, на переконання колегії суддів, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 грн не відповідають характеру спірних правовідносин, складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання робіт та значенню справи для сторін, тому з відповідачки на користь позивача належить стягнути 3000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» 3000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий - О. І. Собина
Судді: В. І. Криворотенко