КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/13836/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2960/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Юзькової О.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяна Володимирівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович Сергій Петрович про визнання довіреності недійсною та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. про визнання довіреності недійсною та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Позовні вимоги ОСОБА_1 у цивільній справі № 761/13836/18 залишено без розгляду у частині вимог про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим № 672 (т. 9 а.с. 16-17).

Не погодившись з ухвалою суду, 29 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану ухвалу скасувати, та змінити резолютивну частину оскаржуваної ухвали, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції: «позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П., зареєстрованої в реєстрі за № 672 по цивільній справі № 761/13836/18 - залишити без розгляду» (т. 9 а.с. 32-47).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що оскаржувана ухвала постановлена без дотримання норм процесуального права, без урахування повно, всебічно встановлених обставин та без врахування судової практики Верховного Суду.

Вказувала, що в квітні 2018 року звернулась до суду з позовом (справа № 761/13836/18) до ОСОБА_2 , в якому просила суд витребувати від ОСОБА_2 на свою користь квартиру за адресою АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 квітня 2015 року, індексний номер 20761526, прийняте приватним нотаріусом КМНО Юніною А.А., як державним реєстратором щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

В жовтні 2022 року звернулась до суду з позовом (справа № 761/23272/22) до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П., в якому просила визнати недійсною довіреність, посвідчену 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. зареєстровану в реєстрі за реєстровим № 672.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року справу № 761/13836/18 та справу № 761/23272/22 було об`єднано в одне провадження за єдиним унікальним номером 761/13836/18.

Крім того, 16 листопада 2022 року позивачем було подано до суду заяву про зміну предмета позову у справі 761/13836/18 (до об`єднання справ в одне провадження), яка не була розглянута в судовому засіданні 16.11.2022 року.

Заява про зміну предмета позову шляхом доповнення вимогою про визнання недійним договором купівлі-продажу квартири була прийнята до розгляду судом 29.03.2023 року.

18 грудня 2023 року позивач звернулась з заявою про зміну предмета позову, якою також просила доєднати до вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, вимоги про визнання недійсною довіреність від 11.07.2014 року за реєстровим № 672.

Протокольною ухвалою суду від 19 грудня 2023 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову від 18.12.2023 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2023 року залишено без розгляду частини вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.07.2014 року.

Зазначала, що заяву про заміну предмета позову від 18.12.2023 року рекомендувала їй подати представник адвокат Кубрак Ж.Б., зазначити в прохальній частині вимоги про визнання недійсною довіреності та сплатити судовий збір за вимогою немайнового характеру, хоча вже сплатила такий судовий збір 27.10.2022 при поданні до суду позовної заяви про визнання довіреності недійсною (справа № 761/23272/22). Вказані процесуальні дії адвокат Кубрак Ж.Б. вказала вчинити після ознайомлення 24.11.2023 з матеріалами справи. Поклавшись на фаховість на той час її представника, так і вчинила.

Як стало відомо в подальшому, з часу прийняття судом 19 грудня 2023 року заяви про зміну предмет позову від 18.12.2023 року внаслідок невірно сформованого усвідомлення порядку провадження у цивільних справах, зокрема, щодо змісту та форми процесуального документа заява про зміну предмета позову в об`єднаному провадженні цієї цивільної справи існували однакові правові вимоги щодо визнання недійсною довіреності від 11.07.2014 за реєстровим № 672.

Разом з тим, однакових правових вимог про визнання недійсною довіреності від 11.07.2014 не існувало на момент відкриття провадження у справі № 761/23272/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус ДМНО Калінович С.А. про визнання недійсною довіреності.

Так само не існувало їх на момент об`єднання в одне провадження справи № 761/23272/22 зі справою № 761/13836/18 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

При цьому, однакові правові вимоги у справі зі спільним єдиним унікальним номером 761/13836/18 не є тотожними, в них зберігаються предмет та підстави, проте, вони не заявлені до одного і того самого відповідача.

15 лютого 2024 року позивач звернулась до суду з заявою про зміну предмету позову з новою позовною вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.07.2014 року.

27 березня 2025 року через канцелярію суду подано: 1) позовну заяву (змінену) з аргументацією щодо необхідності зміни обраного позивачем способу захисту на належний у відповідності до викладеної правової позиції Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2024 року у справі № 204/8017/17. Позовна заява (змінена) фактично є заявою про зміну предмета позову шляхом вилучення двох вимог про визнання правочинів недійсними: вимоги про визнання недійсною довіреності та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. Єдиною вимогою позивача є віндикаційна вимога.

2) заяву про залишення вимог без розгляду, відповідно до якої позивач просила: позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача

ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. залишити без розгляду.

28 березня 2025 року у підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою суду була прийнята до розгляду позовна заява (змінена).

Розглядаючи в цьому судовому засіданні заяву позивача про залишення позовних вимог без розгляду, з`ясувалось, що позивач допустила описку, не зазначивши в письмовій заяві, які саме вимоги прошу залишити без розгляду.

Суд з`ясував, що позивач просить залишити без розгляду позовні вимоги про визнання довіреності недійсною. Крім того, наголошувала, що хоче змінити спосіб захисту порушених прав на інший, належний, що неукладені правочини не можуть бути визнані недійсними або нікчемними.

При цьому, головуюча суддя неодноразово зверталась до позивача з питанням: «у якій саме справі необхідно залишити без розгляду вимоги про визнання довіреності недійсною?»

Таким чином, позивачу стало зрозуміло, що у цій справі наявні однакові позовні вимоги та на запитання суду надати відповідь позивач, особа без юридичної освіти, не змогла, бо вважала що оглядається одна справа за спільним єдиним унікальним номером № 761/13836/18.

В порядку ч.4 ст. 259 ЦПК України суддя оголосила перерву до 01 квітня 2025 року для постановлення ухвали.

01 квітня 2025 року суддя не постановила та не проголосила ухвалу про

залишення позовних вимог без розгляду, зобов`язала позивача подати ще одну уточнюючу письмову заяву з цього питання, хоча позивач жодного

клопотання чи заперечень щодо розгляду поданої заяви від 27.03.2025 про залишення позовних вимог без розгляду в підготовчому судовому засіданні не заявляла, відкладати засідання суд не просила.

10 квітня 2025 року через канцелярію Шевченківського районного суду м.

Києва позивачем була подана заява про залишення позовних вимог без розгляду, відповідно якої просила: позовні вимоги у цивільній справі

№ 761/13836/18 про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу

Каліновичем С.П. за реєстровим № 672, залишити без розгляду.

При цьому, у цій письмовій заяві позивач зазначила: «на підтримання та уточнення моєї заяви № 30682 від 27.03.2025, оголошеною мною в судовому засіданні 28.03.2025 року щодо залишення без розгляду у цій справі позовних вимог про визнання недійсною довіреності, то вказані позовні вимоги я взагалі не підтримую».

26 червня 2025 року у підготовчому судовому засіданні зазначене процесуальне питання не вирішувалось, а розглядалось письмове клопотання в порядку ч.1 ст. 51 ЦПК України від 25.06.2025 про залучення співвідповідача ОСОБА_6 , яка визначена у позовній заяві (зміненій) в якості відповідача, хоча позовних вимог до неї позивачем не заявлено (єдиною позовною вимогою у цій справі є витребування майна з чужого незаконного володіння).

Головуюча суддя оголосила перерву до 01 липня 2025 року для постановлення ухвали про залучення співвідповідача ОСОБА_6 .

Ухвала про залучення співвідповідача ОСОБА_6 не була постановлена.

12 вересня 2025 року суд першої інстанції постановив та проголосив у підготовчому судовому засіданні оскаржувану ухвалу, якою позовні вимоги

ОСОБА_1 в цивільній справі № 761/13836/18 залишено без розгляду в частині вимог про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим № 672.

Проте, позивач просила у цивільній справі № 761/13836/18 залишити без

розгляду позовні вимоги про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем Сергієм Петровичем за реєстровим № 672, що не є

помилковим тлумаченням норм ЦПК України, оскільки позивач ці вимоги взагалі не підтримує.

Крім того, ще 27 березня 2025 року було подано заяву № 30682 про залишення позовних вимог без розгляду. Цю заяву позивач підтримала у приписах заяви від 10.04.2025 року вх № 35904, поданої як уточнюючої за вказівками суду.

Отже, наявні підстави констатувати недотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а саме статей 12, 13, 257 ЦПК України.

Крім того, суд першої інстанції порушив статтю 259 ЦПК України щодо порядку ухвалення судових рішень.

Залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_9 про визнання недійсною довіреність у цивільній справі № 761/13836/18 (згідно поданої заяви ОСОБА_1 ) та залишення без розгляду позовних вимог в частині вимог про визнання недійсною довіреності у цивільній справі № 761/13836/18 (згідно резолютивної частини оскаржуваної ухвали) - є різними процесуальними діями.

З цих підстав, залишення без розгляду в частині вимог про визнання недійсною довіреності по своїй суті не є опискою, яка може бути виправлена за правилами ст. 269 ЦПК України.

28 березня 2025 року, розглянувши у підготовчому засіданні заяву про залишення позовних вимог без розгляду від 27.03.2025 року, оголошену позивачем та подано письмово, з`ясувавши, що позивач має намір змінити спосіб захисту порушених прав та з цих підстав прохає суд залишити відповідні вимоги без розгляду, головуюча суддя зобов`язана була постановити та 01 квітня 2025 року проголосити ухвалу з цього питання (т. 9 а.с. 32-47).

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи,які берутьучасть усправі до суду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені на зазначені ними поштові адреси. Повідомлення відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Дніпровського МНО Каліновіча С.П. повернулись із відмітками працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адрес місця проживання (перебування) від вказаних осіб до суду не надходили (т. 9 а.с. 55-93).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в квітні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом (справа № 761/13836/18) до ОСОБА_2 , в якому просила суд витребувати від ОСОБА_2 на свою користь квартиру за адресою АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 квітня 2015 року, індексний номер 20761526, прийняте приватним нотаріусом КМНО Юніною А.А., як державним реєстратором щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 1-16, 132-146).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року (справа № 761/13836/18) відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справ (т. 1 а.с. 147-148).

16 лютого 2022 року до суду (справа № 761/13836/18) надійшла заява про відмову від частини позовних вимог від ОСОБА_1 , в якій остання просила прийняти відмову від частини позовних вимог по справі № 761/13836/19, а саме відмову від вимоги щодо скасування рішення про державну реєстрації права та їх обтяжень від 17 квітня 2015 року, індексний номер 20761526, прийняте приватним нотаріусом КМНО Юніною А.А., як державним реєстратором щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 (т. 3 а.с. 118).

01 квітня 2021 року до суду (справа № 761/13836/18) надійшла заява про відкликання заяви про зміни підстав позову від 18 січня 2021 року, з проханням заяву про зміни підстав позову від 18.01.2021 року повернути позивачу (т. 3 а.с. 238-239).

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом (справа № 761/23272/22) до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П., в якому просила визнати недійсною довіреність, посвідчену 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. зареєстровану в реєстрі за реєстровим № 672 (т. 4 а.с. 134-139).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року у справі № 761/23272/22 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П., про визнання довіреності недійсною, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (т. 4 а.с. 194).

16 листопада 2022 року ОСОБА_1 (справа № 761/13836/18) звернулась до суду з заявою про об єднання справи № 761/13836/18 та справи № 761/23272/22 в одне провадження (т. 4 а.с. 16-18).

16 листопада 2022 року до суду надійшла заява про зміну предмету позову від ОСОБА_1 , в якій остання просила, в тому числі, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 29 липня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за реєстровим № 2299 (т. 4 а.с. 82-90).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року справу № 761/13836/18 та справу № 761/23272/22 було об`єднано в одне провадження за єдиним унікальним номером 761/13836/18 (т. 4 а.с. 118-120).

07 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви про відмову від частини позовних вимог від 16 лютого 2022 року (т. 4 а.с. 227).

29 травня 2023 року до суду надійшла заява про зміну предмета позову від ОСОБА_11 , в якій остання просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 29 липня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за реєстровим номером № 2299; визнати ОСОБА_2 недобросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 ; витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 квітня 2015 року, індексний номер 20761528, прийняте приватним нотаріусом КМНО Юніною А.А., як державним реєстратором, щодо реєстрації права власності за квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 (т. 5 а.с. 211-221).

20 вересня 2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 по залишення без розгляду частини позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 29 липня 2014 року (т. 6 а.с. 47).

25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відмову від позовних вимог до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Юніної А.А. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 квітня 2015 року, індексний номер 20761528, прийняте приватним нотаріусом КМНО Юніною А.А., як державним реєстратором, щодо реєстрації права власності за квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Юніної А.А., третя особа: ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння; закрити провадження в частині вказаних позовних вимог (т. 6 а.с. 133-134).

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року, задоволено клопотання заяву про зміну предмету позову від 29.05.2025 року не брати до уваги та повернути заявнику (т. 6 а.с. 140-142).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині вимог до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Юніної А.А. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17квітня 2015 року, індексний номер 20761528, прийняте приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Юніною А.А., як державним реєстратором щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 . Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Юніної А.А., треті особи: ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння закрити в частині вимог до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Юніної А.А. закрито (т. 6 а.с. 143-145).

18 грудня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну предмета позову, в якій остання просила: визнати недійсною довіреність, посвідчену 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим номером 672; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 29 липня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за реєстровим номером № 2299; витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (т. 6 а.с. 173-177).

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_12 про зміну предмету позову від 18.12.2023 року (т. 6 а.с. 185-186).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року залишено без розгляду вимогу позивача в частині визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири, посвідчений 29 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяною Володимирівною за реєстровим номером № 2299 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. про визнання довіреності недійсною (т. 6 а.с. 187-189).

15 лютого 2024 року до суду надійшла заява від ОСОБА_12 про зміну предмета позову, в якій остання просила: визнати недійсною довіреність, посвідчену 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим номером 672; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 29 липня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за реєстровим номером № 2299; витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (т. 6 а.с. 208-217).

08 травня 2024 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння (т. 7 а.с. 17-26).

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про зміну предмета позову від 15.02.2024 року (т. 7 а.с. 95-96).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено, залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_3 , залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса КМНО Щербак Т.В.(т. 7 а.с. 98-103).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року прийнято позовну заяву третьої особи с самостійними вимогами та об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. про визнання довіреності недійсною та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння (т. 7 а.с. 103-106).

19 вересня 2024 року до суду подала заяву про залишення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним - без розгляду (т. 8 а.с. 151-152).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2024 року, з урахування ухвали цього ж суду від 27 березня 2025 року про виправлення описки, залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння в частині вимог про визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири, посвідчений 29 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. за реєстровим номером № 2299(т. 7 а.с. 190-191, 216-218).

27 березня 2025 року до суду надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог, в якій позивач зазначила, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. про визнання довіреності недійсною та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Просила позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. - залишити без розгляду (т. 7 а.с. 232).

27 березня 2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява змінена у справі № 761/13836/18, в якій позивач просила: витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру загальною площею 62,3 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (т. 7 а.с. 233-241).

Протокольною Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2025 року прийнято уточнену позовну заяву про зміну предмету позову (т. 8 а.с. 11-12).

10.04.2025 року надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням позовні вимоги у цивільній справі № 761/13836/18 про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим № 672 залишити без розгляду. На обґрунтування заяви зазначила, що у Шевченківському районному суді м. Києва розглядається цивільна справа № 761/13836/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння. В заяві також зазначено, що позивач підтримує подану через канцелярію суду 27.03.2025 року позовну заяву (змінену). Крім того, на підтримання та уточнення заяви № 30682 від 27.03.2025 року, оголошеною в судовому засіданні 28.03.2025 року щодо залишення без розгляду у цій справі позовних вимог про визнання недійсною довіреності, то вказані позовні вимоги позивач не підтримує (т. 8 а.с. 82).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Позовні вимоги ОСОБА_1 у цивільній справі № 761/13836/18 залишено без розгляду у частині вимог про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим № 672 (т. 9 а.с. 16-17).

Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист.

За положеннями ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, і повинні здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Підстави залишення позову без розгляду визначені ст. 257 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №683/1861/19 від 03 лютого 2023 року звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність. Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

Як вбачається зі справи, 27 березня 2025 року до суду надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог, в якій позивач зазначила, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. про визнання довіреності недійсною та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Просила позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. - залишити без розгляду (т. 7 а.с. 232).

10.04.2025 року надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням позовні вимоги у цивільній справі № 761/13836/18 про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим № 672 залишити без розгляду. На обґрунтування заяви зазначила, що у Шевченківському районному суді м. Києва розглядається цивільна справа № 761/13836/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння. В заяві також зазначено, що позивач підтримує подану через канцелярію суду 27.03.2025 року позовну заяву (змінену). Крім того, на підтримання та уточнення заяви № 30682 від 27.03.2025 року, оголошеною в судовому засіданні 28.03.2025 року щодо залишення без розгляду у цій справі позовних вимог про визнання недійсною довіреності, то вказані позовні вимоги позивач не підтримує (т. 8 а.с. 82).

Враховуючи викладене, позивач просила залишити без розгляду у справі №761/13836/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. про визнання довіреності недійсною.

Відтак, суд першої інстанції помилково зрозумів вказані вимоги заяви позивачки, та дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 у цивільній справі № 761/13836/18 в частині вимог про визнання недійсною довіреності, посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим № 672.

Зокрема, суд першої інстанції не звернув увагу, що позивач ОСОБА_1 просила залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. про визнання недійсною довіреності посвідченої 11 липня 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. за реєстровим № 672, а не залишити без розгляду позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяна Володимирівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, в частині вимоги про визнання довіреності недійсною.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому судом апеляційної інстанції відхилені.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 30 січня 2026 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов