ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2334/26 Справа № 202/520/25 Суддя у 1-й інстанції - Михальченко А. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку домоволодіння та виплати компенсації за частку домоволодіння,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 24 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

15.01.2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку домоволодіння та виплати компенсації за частку домоволодіння, в якому позивачка просила:

- припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53, 0 кв.м., що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за позивачкою права власності на 1/6 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53, 0 кв.м., що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- виплатити ОСОБА_2 компенсацію права власності на 1/6 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 155 994 грн, які внесені позивачкою на депозитний рахунок;

- стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті вартості будівельно-технічної експертизи та сплаченого судового збору у розмірі 42 422, 40 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 24 жовтня 2025 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на 1/6 частку у спільному майні житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Визнано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) право власності на 1/6 частку житловому будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Стягнуто з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) компенсацію вартості 1/6 частки у розмірі 155 994 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири грн 00 коп.), що внесені нею згідно квитанції №1.92549285.1 від 10 лютого 2025 та зберігаються на депозиті ТУ ДСА в Дніпропетровській області, , на розрахунковому рахунку UA1744 у банку одержувача ДКС України міста Київ, МФО 820172, шляхом їх перерахування на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 559 грн 94 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.11.2025 рокувід ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 24 жовтня 2025 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що всі новозбудовані на території домоволодіння будови та споруди є фактично самочинно побудованими.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що відповідач не користувався будинком не тому, що не мав потреби, а тому, що позивачка та її матір перешкоджали такому користуванню, а тому відповідач звертався до суду з позовом про вселення, але ця справа перебуває зараз у Верховному Суді.

Вважає, що суд першої інстанції своїм рішенням фактично узаконив дії позивачки щодо позбавлення відповідача спадкового майна.

У справі відсутні будь-які докази, що виділ 1/6 частки із спірного майна є неможливим, а тому рішення суду першої інстанції є незаконним.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що частка відповідача у спільній власності є малою та виділ її в натурі, неможливий. Тож суд першої інстанції ухвалив законне рішення про задоволення позовних вимог.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.88-92).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ОСОБА_1 є власником 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Підставою права власності є рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.1992.

Крім того, ОСОБА_1 є власником 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 . Підставою права власності є договір дарування від 07.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстровим №1517. Право власності зареєстроване 07.05.2015.

Усього ОСОБА_1 , на праві власності, належить 5/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 є власником 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підставою права власності є рішення Індустірального районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2021 у справі № 202/287/21. Право власності зареєстроване 09.06.2021.

Отже, у розумінні ст.356 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіють житловим будинок АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності.

З висновку судово-будівельної експертизи №1408-08 від 11.09.2023, яка проведена на замовлення позивача ОСОБА_1 , судом встановлено, що станом на 05.07.2023 спірне домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, площею 55,8 кв.м, прибудови літ а-1, площею 14,40 кв.м., погрібу літ. під.А-1, площею 4,70 кв.м., навісу літ. И, погрібу літ. З, сараю літ. Г, літньої кухні літ. Б.

На земельній ділянці фактично збудовані або реконструйовані наступні будівлі та споруди: - у будівлі житлового будинку «А-1», прибудови літ. «а-1» збудований новий дерев`яний дах із новим покриттям даху із сучасної металочерепиці та утепленням, муровані нові фронтони із силікатної цегли, по периметру зовнішніх стін будівлі житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а-1» здійснено будівництво додаткового залізобетонного фундаменту, мурований цоколь та зовнішні ціни із силікатної цегли із утепленням між існуючою стіною та новими стінами пінопластовими листами, замінені вікна у вказаних будівлях на металопластикові, виконаний якісний сучасний ремонт у внутрішніх приміщеннях літ. «1-4», літ. «1-6», замінений газовий котел; виконані ремонтні будівельні роботи з будівництва каркасу нової прибудови з боку житлових кімнат літ. «1-3» і «літ. 1-7», збудований аналогічний вказаному вище дах над будівлею нової прибудови, здійснені ремонтні будівельні роботи з облаштування внутрішніх приміщень нової прибудови з боку житлових кімнат літ. «1-3» і літ. «1-7». Утворилися три нові кімнати: коридору площею 3,85 кв.м., (1,56*2,47 м), кухні, площею 6,59 кв.м. (2,67*2,47 м), санвузлу, площею 6,2 кв.м. (2,55*2,43 м); проведені ремонтні будівель роботи з облаштування внутрішніх приміщень будівлі літньої кухні літ, «Б» із заміною вікна на металопластикові, двері на металеву утеплену, покриття внутрішніх приміщень на покриття, яке виконане із застосуванням сучасних оздоблювальних матеріалів; збудований комплекс цегляних будівель та споруд вбиральні, душу, комори, мангалу та навісу замість знесених будівель літ. «В», літ. «Е», літ. «Д» із покриттям внутрішніх приміщень із застосуванням сучасних оздоблювальних матеріалів; прибудованих до будівель прибудов навіс автомобільний консольний із металевого каркасу, стовпів та балок та покриттям із полікарбонатних листів; здійснено будівництво нових споруд огорожі, а саме з боку вулиці із фабричних залізобетонних панелів у залізобетонних стовпах із бетонних цоколем, металевої хвіртки та металевих воріт у цегляних стовпах, по межах із сусідніми земельними ділянками збудований паркан із заповненням із азбестоцементних хвилястих листів у металевих струпчастих стовпах, вимощення виконане із тротуарної плитки прямокутної фабричного виготовлення.

З цього ж висновку судом встановлено, що вартість будівель та споруд становить 935 965 грн. 00 коп., а вартість новозбудованих конструктивних будівельних елементів, а також будівель та споруд, фактично розміщених на земельній ділянці становить 1 637 337 грн 00 коп.

Станом на 11.09.2023 на 1/6 частку будівель та споруд домоволодіння, які зазначені у технічному паспорті, який виготовлений 16.01.2009 КП «Дніпропетровське міжміське бюро БТІ», припадають: 1/6 частина житлового будинку літ. А-1, 1/6 частина прибудови літ а-1, 1/6 частина погрібу літ. під.А-1, 1/6 частина навісу літ. И, 1/6 частина погрібу літ. З, 1/6 частина сараю літ. Г, 1/6 частина літньої кухні літ. Б.

Станом на 11.09.2023 вартість будівель та споруд, які фактично наявні та припадають на 1/6 частину будівель та споруд домоволодіння, які зазначені у технічному паспорті, який виготовлений 16.01.2009 КП «Дніпропетровське міжміське бюро БТІ», становить: 1/6 частина житлового будинку літ. А-1 87 706,00 грн, 1/6 частина прибудови літ а-1 35 424,00 грн, 1/6 частина погрібу літ. під.А-1 1780,00 грн, 1/6 частина навісу літ. И 1968,00 грн, 1/6 частина погрібу літ. З 3159,00 грн, 1/6 частина сараю літ. Г 8 623,00 грн, 1/6 частина літньої кухні літ. Б 17 335,00 грн, разом вартість 1/6 частки будівель та споруд складає 155 994,00 грн.

Станом на 11.09.2023 фактична частка від всіх будівель та споруд домоволодіння складають будівлі та споруди, які фактично наявні і припадають на 1/6 будівель та споруд домоволодіння, які зазначені у технічному паспорті, який виготовлений 16.01.2009 КП «Дніпропетровське міжміське бюро БТІ», становить 6/100 частин.

Станом на 11.09.2023 виділ в натурі 1/6 часток будівлі житлового будинку, площею 53,0 кв.м. домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , неможливий у зв`язку з відсутністю технічної можливості переобладнати приміщення будівлі житлового будинку, площею 53,0 кв.м. в ізольовані квартири. При цьому порушуються вимоги підпунктів 5.17, 5.18, 5.20 ДБН В.2.2-15:2019 «Будинки і споруди, житлові будинки. Основні положення», п.п. 148, 152 Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого Постановою КМУ від 12.05.2023 №488.

З квитанції № 1.92549285.1 від 10.02.2025 судом встановлено, що ОСОБА_1 внесла на відповідний рахунок ДКСУ 155 994,00 грн (судовий депозит), що дорівнює вартості частки ОСОБА_2 у домоволодінні.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдинокровними (неповнорідними) сестрою та братом, оскільки їх батьком був ОСОБА_3 , але вони не є членами сім`ї, не пов`язані спільним побутом, ніколи разом не проживали, стосунки між ними тривалий час є неприязними, конфліктними, у зв`язку з тим, що вони не можуть прийти згоди у питанні володіння та користування будинком, який є їх спільною частковою власністю, тобто не можуть спільно володіти та користуватися будинком.

З доданих до позову та відзиву копій судових рішень встановлено, що судові спори між ОСОБА_1 , її нині покійною матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вперше розпочались у 1992 році та тривають по цей час.

Так, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року по цивільній справі № 202/2395/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння, припинення права на частку домоволодіння та виплату компенсації за частку домоволодіння, позов ОСОБА_1 задоволено. Припинено право ОСОБА_2 на 1/6 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,0 кв.м, з виплатою компенсації її вартості у сумі 124 167 (ста двадцять чотири тисячі сто шістдесят сім) грн. Визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року по цивільній справі № 202/2395/21 провадження № 22-ц/803/6529/22, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

З мотивувальної частини вказаної постанови випливає, що відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем не доведено того, що частка у розмірі 1/6 частини домоволодіння для відповідача є незначною. Також не надано жодних доказів того, що вона не може бути виділена в натурі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2024 у справі №202/13444/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та вселенні задоволені.

Усунуті ОСОБА_2 перешкоди в користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_2 в будинок АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_6 надати ОСОБА_2 комплект ключів від замків будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності домоволодіння шляхом припинення права користування домоволодінням відмовлено.

На нормалізацію відносин між співвласниками рішення суду про вселення не вплинуло.

За таких обставин, підстав вважати, що співвласники можуть налагодити взаємовідносини стосовно спільного володіння та користування будинком, судом не встановлено.

У спірному будинку фактично мешкає та зареєстрована з 1996 року ОСОБА_1 з членами своєї сім`ї, а ОСОБА_2 з 16.12.1985 зареєстрований та проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 .

З копії домової книги судом встановлено, що ОСОБА_2 ніколи не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з реєстру нерухомого майна судом встановлено, що ОСОБА_2 , окрім частки у спірному будинку, на праві власності належить земельна ділянка та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_4 » садівниче товариство, який не є житловим приміщенням.

Реєстр нерухомого майна не містить відомостей про право власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , але судом встановлено, що протягом 40 років (з 1985 року) ОСОБА_2 зареєстрований та фізично проживає саме у вказаній квартирі зі своєю сім`єю, саме у цій квартирі розвивається його приватне та сімейне життя, і саме з цією квартирою він має постійні та достатні зв`язки, і саме ця квартира є для нього домівкою, що відповідачем у судовому засіданні не спростовано.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 має інше житло, окрім частки у спірному домоволодінні, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки термін «житло» у статті 8 Конвенції не обмежується правовим статусом приміщення (титулом).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

У цій справі, суд, з сукупності досліджених доказів, встановлено, що частка ОСОБА_2 у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_2 є незначною (складає 6/100 частин будинку) і не може бути виділена в натурі; спільне володіння і користування будинком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неможливим через їх негативне ставлення один до одного, ворожість, недоброзичливість, відсутність поваги та взаєморозуміння між ними, а також у зв`язку з відсутністю технічної можливості переобладнати приміщення будівлі житлового будинку, площею 53,0 кв.м. в ізольовані квартири; припинення права власності ОСОБА_2 на його частку у будинку не завдасть істотної шкоди його інтересам та інтересам його сім`ї, оскільки, він, у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав та свобод людини, має інше житло (без титулу на нього), а саме: квартиру АДРЕСА_5 , де мешкає та зареєстрований з 1985 року.

Позивачкою дотримана вимога ч.2 ст.365 ЦК України та вартість частки відповідача у розмірі 155 994,00 грн внесена на депозитний рахунок суду.

Доводи апеляційної скарги, що у справі відсутні будь-які докази, що виділ 1/6 частки із спірного майна є неможливим спростовуються висновком судової будівельно-технічної експертизи (т.1 а.с.42-88), яка встановила, що виділ в натурі 1/6 частки з будинку площею 53, 0 кв.м. технічно не можливий.

Також судом першої інстанції встановлено, що проживання сторін разом у зазначеному будинку не можливо із-за поганих відносин між ними.

А тому суд першої інстанції прийшов до єдиного правильного висновку про задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 24 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 20.01.2026 року.

Судді: