Справа № 523/8399/25
Провадження № 2/505/1749/2026
10 лютого 2026 року місто Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Білоуса В.М.
секретар судового засідання Негрескул Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою,-
Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» адвокат Білоконь І.В. в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без участі без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження з матеріалами справи направлено за місцем реєстрації відповідача, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №016392/4605/0000181 від 29.06.2023, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «Opel Crossland X», державний номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії договору встановлено з 30.06.2023 по 29.06.2024.
14 березня 2024 року о 09 год. 00 хв. по вул. Люстдорфська дорога №11, кут Іподромного провулку у м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортним засобом «Opel Crossland X», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 ..
Відповідно до постанови судді Малиновського районного суду міста Одеси від 29 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно рахунку №СЧ-956603 від 01.04.2024 наданого ТОВ «АДІС-МОТОР», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Opel Crossland X», номерний знак НОМЕР_1 склала 259954,32 грн..
Станом на 14 березня 2024 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом №218889330 (ліміт за шкоду майну -160000,00 грн., франшиза 3200,00 грн.).
Відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2024 року у справі №910/7535/24 з ТОВ «Страхова компанія «КРЕДО» на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» стягнуто страхове відшкодування у сумі 156 800,00 грн..
Обґрунтовуючи позов, позивач вказав, що ТДВ «СК «КРЕДО» виплачено страхове відшкодування у розмірі 156800 грн., а тому просив стягнути з відповідача частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 106180,47 грн.
Відповідно до частини першоїстатті 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).
У частинах першій, другійстатті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»(далі - Закон № 85/96-ВР).
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на час виникнення спірних правовідносин (2024 рік), були врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон №1961-IV).
Відповідно достатті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та ст. 108 суд дійшов висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Обґрунтовуючи позов про стягнення з ОСОБА_1 суми у розмірі 106180,47 грн. позивач послався на те, що страхового відшкодування, виплаченого ТОВ «СК «КРЕДО» у розмірі 156800 грн., недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем, а тому відповідач зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума у розмірі 106180 грн. 47 коп.
Відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного відшкодування суми різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою з боку відповідача суду надано не було.
Виходячи з наведеного та за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 106180 грн. 47 коп.підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати: сплачений при подачі позову позивачем судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. представник позивача надав копії: договору про надання правничої допомоги №1/20ю від 31.12.2020, укладеного між АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка»; додаткову угоду №4 до Договору про надання правничої допомоги №1/20ю від 31.12.2020; платіжну інструкцію №190 від 12.02.2025 на суму 7000 грн., акт надання послуг №38 від 06.05.2025.
З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн..
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», , зареєстроване місце знаходження за адресою: 04112, м. Київ, Теліги Олени, буд. 6, літ.В.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 10 лютого 2026 року.

Суддя: