Провадження № 2-др/201/5/2026
26 січня 2026 року м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра в складі в складі головуючого - судді Покопцевої Д.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Коломоєць Сергія Володимировича - про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
22.05.2025р. відповідач отримав копію судового рішення, і бажає скористатися правом подання заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу, про що заявляв у відзиві.
До цієї заяви додані розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 10 500грн, детальний опис наданих робіт (послуг), виконаних адвокатом за договором доручення про надання правничої допомоги від 24.12.2024р., копія цього договору, дві виписки по картці про отримання від Савиченкова С. 5000грн та 5 500грн.
Учасники справи мають право на подання своїх пояснень з метою дотримання принципу змагальності. Докази отримання заяви про ухвалення додаткового рішення наявні у матеріалах справи.
Разом із цим слід врахувати, що впродовж розумного строку ці пояснення не подані.
Тому суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.
20.12.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10 453грн 01коп.
Ухвалою від 23.12.2024р. у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
30.12.2024р. адвокат Коломоєць С.В. як представник відповідача ОСОБА_1 згідно ордеру від 26.12.2024р. звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, і ознайомився із ними особисто 02.01.2025р.
08.01.2025р. адвокат Коломоєць С.В. звернувся до суду із заявою про вступ у справу як представника відповідача ОСОБА_1
16.01.2025р. адвокатом Коломойцем С.В. подав першу заяву по суті справи - відзив, в якому орієнтовний розмір судових витрат відповідача не вказав.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідачем подана копія договору від 24.12.2024р. про надання правничої допомоги із адвокатом Коломойцем С.В., розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 10 500грн, детальний опис наданих робіт (послуг), виконаних адвокатом за договором доручення про надання правничої допомоги від 24.12.2024р., копія цього договору, дві виписки по картці про отримання від Савиченкова С. 5000грн та 5 500грн.
Згідно розрахунку, вартість правової допомоги включає в себе: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи та наданням консультації - засобами зв`язку комунікації - безкоштовно; ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду, з врахуванням транспортних витрат - 1500грн; вивчення матеріалів справи, проведення аналізу та пошук актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - 1 000грн; підготовлення відзиву на позовну заяву з доказами стороні в справі - 5 000грн; участь у судових засіданнях з розрахунку 1 засідання 1000 та очікування судового засідання 1000 (що включає в себе проїзд представника до суду, 100 км. в одну сторону) - виконано 2 судових засідання.
Згідно детального опису наданих робіт (послуг), виконаних адвокатом за договором доручення про надання правничої допомоги від 24.12.2024р., відповідачу надані такі правові послуги: ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду, з врахуванням транспортних витрат; вивчення матеріалів справи, проведення аналізу та пошук актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; підготовлення відзиву на позовну заяву з доказами стороні в справі, прибуття адвоката в судове засідання для прийняття участі у судових засіданнях та очікування судового засідання (що включає в себе проїзд представника до суду, в одну сторону близько 100 км. (вартість палива 1000 грн.) - 2 судових засідання.
У своїй заяві представник відповідача просить розподілити витрати понесені під час розгляду справи, що складаються з судового збору, витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, та витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо (компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи).
Витрати на судовий збір та проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи відповідачем не понесені, натомість понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10 500грн. В цю суму судових витрат включені транспортні витрати адвоката, пов`язані із явкою до суду (на проїзд).
У ст. 141 ЦПК України закріплений принцип пропорційності покладення розміру задоволених позовних вимог на сторони у випадку часткового задоволення позову.
Щодо розподілу витрат на правничу допомогу.
За положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідної до частин третьої-п`ятої, дев`ятої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відтак слід зробити висновок про те, що критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини другої статті 141 цього Кодексу.
Водночас критерії, визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, визначені статтею 141 ЦПК України.
Такий висновок був зроблений Верховним судом у постанові від 28.06.2023р. (справа 369/576/22).
Попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України (див. постанови Верховного Суду від 31.08.2023р. у справі № 824/20/23, від 08.09.2021р. у справі № 206/6537/19).
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022р. у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду від 30.01.2023р. № 910/7032/17).
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та пропорційності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024р. у справі № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22) вказано на необхідність врахування принципу пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторін судових витрат зважаючи на обсяг задоволених судом вимог.
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Суд враховує, що ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду, вивчення матеріалів справи, проведення аналізу та пошук актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах охоплюється підготовленням відзиву.
А тому, з огляду на викладене вище в сукупності, предмет та складність питання, яке було предметом розгляду судом, ціну позову (10 453грн 01коп), обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, сталу судову практику з цього питання, а звідси справу невеликої складності, обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (як представником позивачки), суд вважає що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у загальній сумі 2 000 грн., що відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності.
Щодо розподілу витрат, пов`язаних із прибуттям адвоката до суду.
Відповідно до ч.3 ст. 138 ЦПК України, граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто витрати на прибуття адвоката в суд підлягають відшкодуванню понад витрати на правничу допомогу.
Згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.2006р. №590 витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Водночас, розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 300/629/22.
Ураховуючи, що відповідачем та його представником не надано до суду належних і допустимих доказів понесення представником витрат, пов`язаних з прибуттям до суду, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог в частині стягнення витрат, пов`язаних із явкою до суду (транспортні витрати на проїзд).
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Д.О. Покопцева