Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2-п/711/6/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кошубінської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28 листопада 2025 року по справі № 712/13381/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Придніпровського районного суду міста Черкаси перебувала цивільна справа № 712/13381/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

28 листопада 2025 року за наслідками розгляду цієї справи судом ухвалено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 1403-8031 від 02.06.2024 у розмірі 100 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., а всього 102 422,40 грн.

22 грудня 2025 року відповідач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Скользнєвої Валерії Владиславівни звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати вищезазначене заочне рішення. Заяву мотивував тим, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки з 2024 року фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 17 грудня 2025 року. У матеріалах справи відсутні розписки про отримання ним судових повісток, а поштові відправлення поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що, згідно з практикою Верховного Суду, не може вважатися належним повідомленням. Крім того, відповідач не погоджується з рішенням суду по суті, оскільки позивач не надав належних первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт перерахування коштів. Наявний у справі лист АТ КБ «ПриватБанк» не містить повної інформації про отримувача та верифікації банківської картки, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка отримала кошти. Заявлений розмір заборгованості за відсотками (80 000,00 грн.) значно перевищує тіло кредиту (20 000,00 грн.), що є непропорційним, порушує принципи розумності та добросовісності, а також суперечить законодавству про захист прав споживачів. З огляду на це відповідач просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку для надання можливості захистити свої права.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 22 грудня 2025 року заяву передано для розгляду судді Булгаковій Ганні Володимирівні.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 06.01.2026 представник відповідача - адвокат Скользнєва Валерія Владиславівна подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Відповідно до частини 1 статті 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 712/13381/25 та перевіривши доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина 1 статті 280 ЦПК України).

У частині 1 статті 282 ЦПК України визначено, що за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з частиною 3 статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 288 ЦПК України).

Тобто, зі змісту статті 288 ЦПК України слідує, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів цивільної справи № 712/13381/25 судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судової повістки та копії ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання. Проте поштова кореспонденція була повернута на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Отже, відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився та не скористався правом надати відзив на позовну заяву.

Надаючи оцінку доводам відповідача про поважність причин неявки в судове засідання, суд зазначає таке.

Так, згідно з актом, складеним 17 грудня 2025 року головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нове життя», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас фактичне проживання відповідача за іншою адресою не є підставою для визнання його неявки до суду такою, що відбулася з поважних причин, оскільки обов`язок повідомлення про зміну місця проживання покладено на учасників процесу.

Крім того, до заяви про перегляд судового рішення відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та не були враховані судом при ухваленні рішення. Доводи відповідача про недоведеність позивачем факту перерахування коштів за договором є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

На підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок відповідача позивач надав довідку Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», з якої вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року перерахувало кошти за Договором № 1403-8031 від 02 червня 2024 року: ID платежу 7, сума 20 000,00 грн. номер картки № НОМЕР_1 . Відповідач, заперечуючи факт отримання коштів, не надав виписки зі свого карткового рахунку, яка б спростовувала їх зарахування.

Посилання відповідача на те, що розмір процентів є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає безпідставними.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Договір № 1403-8031 від 02 червня 2024 року містить вичерпну інформацію про розмір процентної ставки та загальну вартість кредиту. Підписуючи договір, відповідач добровільно погодився з його умовами, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», якщо вважав встановлений розмір процентів несправедливим. Натомість, він свідомо та без будь-яких застережень погодив умови договору, що підтверджується його підписом. Отже, умови договору, в тому числі щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання сторонами.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, то за відсутності зазначених обставин у їх сукупності, у суду відсутні правові підстави для скасування заочного рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 285, 287 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28 листопада 2025 року по справі № 712/13381/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Г. В. Булгакова