Справа № 155/1648/25 Головуючий у 1 інстанції: Санакоєв Д. Т.
Провадження № 22-ц/802/182/26 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхова група "ТАС" (ТзОВ "СГ "ТАС") в жовтні 2025 року звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 листопада 2023 року, близько 15 години 20 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «SKODA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «SKODA» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4 та ст.124 КУпАП. Страхова компанія пошкодженого автомобіля «SKODA» реєстраційний номер НОМЕР_1 звернулося до ПрАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «SKODA» реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано страховим випадком. В рахунок страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 29949,77 грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29949,77 грн та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" подало апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ухваленим у результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції помилково застосував до правовідносин п. 37.1.4. ст. 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції на час вчинення ДТП), що відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції у цій справі та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено із довідки про дорожньо-транспортну пригоду (ідентифікатор картки ДТП с системі НПУ №061391) що 21.11.2023 о 15 год 20 хв, внаслідок порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України, відбулося ДТП в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 та транспортний засіб яким він керував розшуканий в термін до однієї доби.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2023 року у справі № 161/20737/23, яку постановою Волинського апеляційного суду від 22 січня 2024 року залишено без змін, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КК України та на підставі ст.36 КУпАП призначено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом №АТ/4523058 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

24 листопада 2023 року потерпілий ОСОБА_2 подав до АТ «СТ «ТАС» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 30 листопада 2023 року ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до АТ «СТ «ТАС» з відповідною заявою. АТ «СТ «ТАС» 24 листопада 2023 року було проведено огляд транспортного засобу про що складено акт та в подальшому здійснено ремонтну калькуляцію. На підставі страхового акту №24516/16/923 від 05.12.20223 та додатку до нього - розрахунку суми страхового відшкодування, сума страхового платежу, яка підлягає виплаті ОСОБА_2 становить 29949,77 грн.

Факт виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 29949,77 грн підтверджується платіжною інструкцією №379897 від 07.12.2023.

Відповідач до відзиву долучив копію претензії АТ «СТ «ТАС» від 18.03.2025 №7068 адресованої йому з вимогою відшкодування здійсненої виплати на суму 29949,77 грн. ОСОБА_1 02 квітня 2025 року надіслав відповідь на претензію АТ «СТ «ТАС» від 18.03.2025 №7068 в якій не визнав претензію повністю посилаючись що остання була йому надіслана більш ніж через рік з моменту вчинення ДТП.

За п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на момент скоєння ДТП.

Відповідно до п. «в» п.38.1.1 ст. 38 вказаного закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

В постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини, та дала визначення понять «регрес» та «суброгація».

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на підставі вищевказаної норми у позивача виникло право регресу до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування, оскільки преюдиційним судовими рішеннями дослідженими судом, а саме: постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2023 року у справі №161/20737/23, яку постановою Волинського апеляційного суду від 22 січня 2024 року залишено без змін, встановлений факт самовільного залишення відповідачем місця пригоди.

Однак, суд першої інстанції помилково застосував до правовідносин п. 37.1.4. ст. 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (в редакції на час вчинення ДТП), оскільки зазначена норма закону встановлює право страхової компанії відмовити потерпілому у виплаті страхового відшкодування у разі неподання потерпілим заяви про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту завдання шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Позивач у цій справі після виплати страхового відшкодування набув право регресної вимоги суми виплаченого страхового відшкодування до відповідача, як до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

В данному випадку має місце регресний порядок відшкодування, який передбачає, що страховик, який здійснив виплати третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних відносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому зобов`язанні.

В правовому висновку Верховного Суду України в постанові від 05 квітня 2017 року у справі № 447/2157/15-ц (6-2806цс16) зазначено, що з огляду на положення частини шостої статті 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні).

Оскільки страхове відшкодування виплачено потерпілому 07 грудня 2023 року, а з позовом до суду страхова компанія звернулася в жовтні 2025 року, то строк звернення з позовом до суду є не пропущеним.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову .

За правилами ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви 3028,00 грн, за подання апеляційної скарги 4542,00 грн, всього 7570,00 грн, які підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2025 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" () сплачене страхове відшкодування в сумі 29949,77 грн (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять гривень 77 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" 7570,00 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень) сплаченого судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у цій справі.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя

Судді