Справа № 308/528/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Макеєв Дмитро Вячеславлвич, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Макеєв Д.В., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2026 року вказана заява залишена без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, а саме вказано на те, що заявник зазначає, що вона, 05.09.2023 познайомилась з ОСОБА_2 . Після нетривалого періоду спілкування між ними склалися близькі стосунки і вони почали проживати однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу. 15.10.2024 ОСОБА_2 зробив заявниці пропозицію та подарував обручку, що підтверджується фотокартками. Під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у період службових відряджень разом проводили дозвілля, подорожували, відвідували родичів і підтримували сімейні традиції. Вони спільно організовували відпочинок у різних містах України.

14.08.2025 ОСОБА_3 (мати чоловіка) отримала сповіщення сім`ї № 6097 від 14.08.2025 про те, що її син молодший сержант стрілець 1 відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) військової частини НОМЕР_2 зник безвісти 09.08.2025 року під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації поблизу населеного пункту Молодецьке, Донецької області.

02.10.2025 року заявниця ОСОБА_1 як цивільна дружина військовослужбовця ОСОБА_2 звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявою з приводу розшуку свого чоловіка, згідно якої просила надіслати дані її зниклого безвісти чоловіка до Уповноваженого з прав людини рф ОСОБА_4 з метою встановлення або утримання інформації про місце його перебування на території рф або ТОГ.

29.09.2025 року, ОСОБА_3 (мати) звернулася до командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_5 із заявою про виплату їй грошове забезпечення, включаючи додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), а також виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, належні моєму синові ОСОБА_2 який зник безвісти 09.08.2025 року.

Заявник зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу необхідно ОСОБА_1 для звернення до відповідних органів та отримання матеріальної допомоги і соціальних виплат відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, від встановлення вище вказаного факту залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, визначених Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», які дозволять заявниці реалізувати права, передбачені цим Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.01.2026 4 законом, як члену сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, у тому числі право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); право на отримання достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку безвісти зниклого чоловіка у порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України; право на отримання інформації про хід та результати розшуку у порядку, встановленому цим Законом; право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України..

Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно положень ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

В ухвалі про залишення заяви без руху вказано на те, що заявниці необхідно зазначити всіх осіб, які належать до складу сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 та залучити їх до участі у справі в якості заінтересованих осіб, якщо таких немає - надати докази їх відсутності. Встановлення вказаного факту впливатиме також на права й обов`язки інших осіб, не зазначених заявницею у статусі заінтересованих осіб.

При цьому було зазначено, що беручи до уваги мету встановлення факту, заявниці необхідно визначити коло осіб, які мають бути залучені до участі у справі як заінтересовані особи з врахуванням їх юридичного інтересу. Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливо, якщо вони не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Доказів на підтвердження того, що ні заявниця, ні ОСОБА_6 у вказаний в заяві період спільного проживання не перебували в інших шлюбах, до заяви не додано.

Перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У постанові від 26 вересня 2018 року Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

При цьому, наявність чи відсутність факту постійного проживання разом із військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу може вплинути як на право щодо отримання одноразової грошової допомоги у певному розмірі, так і оформлення спадщини.

Для усунення вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків було надано строк, десять дні з дня отримання копії ухвали.

26 січня 2026 року від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Макеєва Д.В., надійшла заява про усунення недоліків.

Так у заяві щодо зазначення всіх осіб, які належить до складу сім`ї військовослужбовця та залучення їх до участі у справі в якості заінтересованих осіб вказано на те, що станом на момент подання заяви заявниці відомо, що ОСОБА_2 має наступний склад сім`ї: мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_7 , донька ОСОБА_8 . Про інших осіб заявниці не відомо.

З метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей про склад сім`ї ОСОБА_2 просить суд витребувати у Тульчинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України інформацію щодо актового запису про батьків ОСОБА_2 .

Щодо надання доказів на підтвердження того, що у період спільного проживання з жовтня 2023 року по 09 серпня 2025 року ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не перебували між собою або з будь-якими іншими особами у зареєстрованому шлюбі, що є обов`язковою умовою для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Так, шлюб ОСОБА_1 Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області справа № 305/1458/15-ц від 23.10.2015 було розірвано. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про актовий запис про шлюб, отриманий через застосунок Дія від 19.01.2026. Шлюб ОСОБА_2 Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області справа № 148/826/22 від 14.10.2022 було розірвано. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про актовий запис про шлюб, отриманий через застосунок Дія від 19.01.2026 та копією Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області справа № 148/826/22 від 14.10.2022 про розірвання шлюбу. З метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просить суд витребувати у Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Представник просить відкрити провадження у справі.

Разом із тим, як вбачається із поданих до суду заяви про усунення недоліків та позовної заяви, позивачем недоліки на які вказано в ухвалі від 16.01.2026 не усунуто.

Зокрема представником заявника вказано, що станом на момент подання заяви заявниці відомо, що ОСОБА_2 має наступний склад сім`ї: мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_7 , донька ОСОБА_8 . Про інших осіб заявниці не відомо..

При цьому суд зазначає, що частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Проте, суд може витребувати тільки ті докази як існують. В свою чергу, заявник клопотання про витребування доказів не подавав.

Щодо підтвердження того, що ні заявниця, ні ОСОБА_2 в період спільного проживання не перебували в інших шлюбах, то адвокатом надані відомості виключно щодо розірвання шлюбу ОСОБА_2 в 2022 році.

Відомості, які б підтверджували розірвання шлюбу ОСОБА_1 , до заяви про усунення недоліків не долучено.

Таким чином, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність у даній справі інших заінтересованих осіб, відсутність спору про право та вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Вказані обставини позбавляють суддю можливості провести належні підготовчі дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду заяви, зокрема, щодо визначення кола заінтересованих осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

При цьому, зміст положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України не свідчить, що суд в справах окремого провадження про встановлення факту має повністю замінювати заявника в доказовій діяльності та на власний розсуд визначати та збирати докази (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.02.2024 року у справі № 953/6430/22 (провадження № 61-7980св23)).

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Право на звернення до суду для захисту прав не є абсолютним. Кожна особа яка звертається до суду має виконувати положення Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема при зверненні до суду з заява має відповідати мінімальним вимогам, щодо її змісту й обґрунтування та способу подачі. Зокрема копія заяви й додатки додані до неї мають бути вручені заінтересованій особі. У разі подачі заяви через електронний кабінет особа яка звертається до суду до заяви додає докази направлення копії заяви й додатків доданих до неї іншим учасникам справи.

Наведені норми послідовно викладені у Цивільному процесуальному кодексі України та є доступними для заявника. Більше того заявниця звернулася до суду через адвоката, тобто фахівця у галузі права.

Суд вжив достатніх й розумних заходів для забезпечення заявниці доступу до суду, але наявні недоліки суд самостійно у законний спосіб усунути немає підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 294, ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведена норма вимагає від суду перевірки заяви на дотримання вимог закону й забезпечення прав інших учасників розгляду. Тобто заява яка подається до суду має відповідати вимогам ст. 175 і ст. 177 ЦПК України. Дотримання наведених положень є передумовою прийняття заяви й відкриття провадження у справі. Така норма є імперативною та підлягає застосуванню суддею у разі встановлення невідповідності заяви вимогам закону.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо не усунуто недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Наведені норми зобов`язують суд повернути заяву якщо вона не відповідає вимогам ч. 3 ст. 294, ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а заявник у встановлений судом строк не усунув виявлені недоліки.

За наведеного суд приходить до висновку що недоліки на які вказано в ухвалі суду від 16.01.2026 заявником не усунуто. Клопотання про надання додаткового строку для усунення недоліків від заявника до суду не надходило, клопотань про витребування документів у зв`язку з неможливістю отримання самостійно до суду заявник не подавав.

Ураховуючи наведене вище вбачається, що заявниця не дотрималася необхідних вимог Кодексу при зверненні до суду з заявою, не забезпечила направлення копій додатків доданих до заяви документів іншим учасникам справи, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України. У встановлений судом строк заявниця не усунула недоліків. Суд зі свого боку вжив усіх законних, можливих, необхідних та максимальних заходів у доступі заявниці до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Макеєв Дмитро Вячеславлвич, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Бедьо В.І.