Справа № 303/7455/25
Провадження № 22-ц/4806/1546/25
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

05 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Собослой Г.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2025 року у справі № 303/7455/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :
Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, сформовану у системі Електронний суд 15.12.2025, на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2025 року у справі № 303/7455/25.

Вказану справу витребувано із Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Перевіривши зміст апеляційної скарги, суддя-доповідач приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону щодо її оформлення, визначених ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема: 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Разом з тим, в поданій апеляційній скарзі взагалі не містяться відомості щодо позивача у справі, а саме ТОВ «Споживчий центр».

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено: клопотання особи, яка подала скаргу.

Втім, клопотання (прохальна частина) апеляційної скарги не відповідає вимогам статті 374 ЦПК України щодо повноважень суду апеляційної інстанції..

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

У прохальної частині апеляційної скарги скаржник просить - цитую:

«1. Скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року у справі № 303/7455/25 у частині, що стосується способу виконання кредитних зобов`язань без урахування моїх соціальних гарантій.

2. Визнати, що заборгованість має бути стягнута із застосуванням пільгового режиму, передбаченого для військовослужбовців, з відповідним перенесенням строків погашення.

3. Звільнити мене від сплати судового збору у цій апеляційній інстанції відповідно до законодавства про пільги для військовослужбовців. Також у частині стягнення заборгованості, нарахованих відсотків, штрафів та інших фінансових санкцій.

Визнати, що примусове стягнення боргу не може бути проведене виконавчою службою під час моєї військової служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Визнати, що тіло кредиту підлягає погашенню лише після завершення військового стану, згідно з ЦК України, Постановами КМУ № 71, № 500 та Наказом НБУ № 25».

Однак така прохальна частина апеляційної скарги не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства з огляду на таке.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є чіткість та однозначність. Втім подана апеляційна скарга не відповідає принципу правової визначеності щодо обґрунтування скарги та пов`язаності з її межами позову та межами апеляції.
Згідно з частиною 5 статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.
Відповідно до частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі зазначається, зокрема, клопотання особи, яка подала скаргу.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).

Таким чином, зі змісту зазначених правових норм, вбачається, що суд вирішує лише ті вимоги, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не може виходити за межі цих вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду.

Таким чином, скаржнику необхідно уточнити прохальну частину з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, визначених змістом статті 374 ЦПК України та надати суду уточнену редакцію апеляційної скарги (її прохальної частини).

Крім цього, апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

В прохальній частині скаржником порушено також питання про звільнення його від сплати судового збору відповідно до законодавства про пільги для військовослужбовців.

З цього приводу слід зазначити таке.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 ЗУ «Про судовий збір»).

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), Верховний Суд в ухвалі від 15 січня 2021 року у справі № 757/36628/16-ц (провадження № 61-19309ск20) зазначали, що Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав, що випливають з такого статусу. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв з вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Предметом спору в цій справі є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Тобто у цій справі спір не стосується захисту прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій та непов`язаний з виконанням ним військового обов`язку під час виконання службових обов`язків, тому підстав для застосування пунктів 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» немає.

Відтак, скаржнику слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».
Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (п. 3 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

Ціна позову 14 450 грн, задоволено позов частково у розмірі 5 000 грн, відтак позов задоволено на 34,60% (5000*100/14 450).

Суд звертає увагу скаржника, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання апеляційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
За таких обставин, скаржнику за подання апеляційної скарги слід сплатити судовий збір у розмірі 1 257,23 грн (3028*30,60%*150%*0,8), який повинен бути внесений або перерахований за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37975895;

Банк одержувача:Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998 ;

Рахунок отримувача: UA0007493;
Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу: судовий збір, за позовом_______, на рішення від_____,

по справі___, Закарпатський апеляційний суд.

У разі невідповідності апеляційної скарги вимогам ст. 356 ЦПК України та несплати суми судового збору до апеляційної скарги застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити скаржника та надати йому строк для усунення недоліків, шляхом:

- приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам ст. 356 та 367 ЦПК України, в якій слід зазначити всіх учасників справи та уточнити клопотання (прохальну частину) апеляційної скарги, а саме конкретизувати, прохання скаржника щодо вирішення спору в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції;
- долучення доказу надсилання уточненої копії апеляційної скарги та копій доданих матеріалів позивачу та документу, який підтверджує сплату судового збору.

У разі, якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня вручення копії цієї ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Роз`яснити скаржнику, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк він не усуне недоліки апеляційної скарги, то апеляційна скарга буде визнана неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя-доповідач,

у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2025 року залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Г.Собослой