Справа № 635/4355/25
29 січня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання- Кот Я.А.,
представника позивача - адвоката Свіщова Р.В.,
представника третьої особи - Зацаринної О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Південної міської ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Південної міської ради, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Представник Південної міської ради Харківського району Харківської області звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого просить позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні малолітньої дитиний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.
В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянка України ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітньої дитини записаний ОСОБА_1 . В травні 2025 року від бабусі малолітньої дитини, ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Південної міської ради випадково дізналася, що ОСОБА_2 взято під варту за рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова, а батько дитини мешкає окремо і з дитиною не спілкується. Перевіряючи отриману інформацію було встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 застосовано до підозрюваної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Перевіряючи наявність батьків у малолітній дитини, було встановлено, що батько малолітньої дитини не бажає її до себе забирати, піклуватися про неї та виконувати свої батьківські обов`язки. На підтвердження таких тверджень до Служби у справах дітей Південної міської ради надійшла заява від ОСОБА_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Богомолюк Оленою Олександрівною 09.05.2025 року та зареєстрована в реєстрі за №362. Відповідно до зазначеної заяви ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На підставі проведених дій Служба у справах дітей Південної міської ради склала наказ від 09.05.2025 за №12-СЖО «Про взяття Малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» та наказ від 09.05.2025 №27-А «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.06.2025 справу за позовом Південної міської ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Південної міської ради - передано на розгляд до Київського районного суду міста Харкова.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 справа розподілена судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розпочато підготовче провадження.
30.07.2025 електронним шляхом до суду надійшов висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.08.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.12.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
16.01.2026 електронним шляхом до суду надійшло клопотання представника третьої особи Служби у справах дітей Південної міської ради - Зацаринної О.І. про долучення доказів.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у заявах по суті справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку із відсутністю адресата за адресою доставки. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Південної міської ради - Зацаринна О.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити у повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Електронним шляхом до суду надійшла заява ОСОБА_2 , відповідно до змісту якої вказує, що вона ознайомилася із позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 . Позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити, у зв`язку з тим, що відповідач не приймає участі в житті дитини та не допомагає їй.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у його відсутність та згідно частини 4 статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши вступне слово учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується даними повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.05.2025 Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №1268. Батьки дитини: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м.Харкова від 25.04.2025 у справі №642/2034/25 1-кс/642/604/25 застосовано до підозрюваної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 22 червня 2025 року включно.
Згідно з даними заяви, посвідченої 09.05.2025 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Богомолюк О.О., батько, ОСОБА_1 , усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психологічного тиску з боку інших осіб за своєю справжньою волею та на підставі прийнятого ним рішення, цією заявою не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить органи у справах дітей розглядати справу про позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без його участі. Він, ОСОБА_1 , зобов`язується не оскаржувати будь-яке Рішення органів, яким буде підтверджено припинення його батьківських прав на його малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У присутності нотаріуса стверджує, що в дієздатності не обмежений, под опікою, піклуванням не перебуває, не знаходиться у алкогольному, токсичному, наркотичному стані. Зміст ст.ст. 164,165,166, 243 247 Сімейного кодексу України щодо підстав позбавлення батьківських прав, що осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав та щодо правових наслідків позбавлення батьківських прав йому нотаріусом роз`яснені. Ця заява записана за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, ним прочитана вголос і підписана власноручно.
Відповідно до даних наказу від 09.05.2025 №12-СЖО « Про взяття малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» начальника Служби у справах дітей Південної міської ради Надеіної А., малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Відповідно до даних наказу від 09.05.2025 №27-А « Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » начальника Служби у справах дітей Південної міської ради Надеіної А., покладено відповідальність на гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 за життя, фізичний, розумовий та психічний розвиток і здоров`я дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та попереджено про передбачену Законом відповідальність.
Відповідно до даних наказу від 27.06.2025 №38-А « Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » начальника Служби у справах дітей Південної міської ради Надеіної А., покладено відповідальність на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за життя, фізичний, розумовий та психічний розвиток і здоров`я дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та попереджено про передбачену Законом відповідальність.
Згідно з даними листа начальника СВГ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області Лук`янова В. від 07.01.2026, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягався.
Частиною 4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст.19 СК України).
Рішенням Виконавчого комітету Південної міської ради Харківського району Харківської області від 29.07.2025 №237 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, у Висновку зазначено, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Сімейні відносини не склалися. Дитина залишилась жити з матір`ю за домовленістю. 25 квітня 2025 року слідчим суддею Холодногірського районного суду м. Харків Проценко Л.Г. було винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка підозрюється за ч. 2 ст. 307 КК України. Про цю подію бабуся дитини повідомила службу у справах дітей Південної міської ради 01.05.2025. Батько дитини ОСОБА_1 , зі слів бабусі участі в житті доньки не приймає, де він знаходиться наразі їй не відомо. 09 травня 2025 року гр. ОСОБА_1 надав до служби у справах дітей Південної міської ради заяву в якій повідомив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 та просить розглядати це питання без його участі, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Богомолюк О.О. Наказом начальника служби у справах дітей Південної міської ради № 27-А малолітня ОСОБА_3 тимчасово влаштована до сім`ї бабусі. 06.06.2025 року бабуся малолітньої повідомила Службу, що за сімейними обставинами вона не має змоги опікуватись онукою. Наказом начальника служби у справах дітей Південної міської ради № 38-А від 27.06.2025 малолітня ОСОБА_3 тимчасово влаштована до сім`ї гр. ОСОБА_5 , яка не є родичем дитини, але виявила бажання прийняти на виховання малолітню ОСОБА_3 та її сестру ОСОБА_6 . Після подачі позову до суду Служба продовжуючи роботу із батьком, неодноразово намагалась поспілкуватись із батьком малолітньої, проте не дивлячись на всі заходи, батько думки не змінив і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Вивчивши матеріали надані до органу опіки та піклування Південної міської ради, враховуючи заяву батька ОСОБА_1 , підпис на якій засвідчено нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Богомолюк О.О., орган опіки та піклування Південної міської ради вважає доцільним позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 надала пояснення про те, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . У ОСОБА_2 є доньки, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . Після народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приблизно 1,5 роки проживали разом в м.Харкові . У зареєстрованому шлюбі вони не перебували, перебували у цивільному шлюбі. Наразі ОСОБА_2 з ОСОБА_1 не мешкають разом тривалий час, розійшлися ще до війни. ОСОБА_2 знайшла іншого чоловіка та разом із дітьми проживала з ним у Черкаській Лозовій. Приблизно у вересні 2023 року ОСОБА_2 посварилася з новим чоловіком та ОСОБА_4 забрала ОСОБА_2 з дітьми проживати в м.Південне. У 2023 році ОСОБА_1 з`являвся, а потім вони з ОСОБА_2 посварилися і більше вона ОСОБА_1 не бачила. ОСОБА_1 з дітьми не спілкується, до них не приїздить, подарунків не передає, допомоги на утримання дітей не надає. 2 роки він взагалі не з`являється, спілкування з ним вона та ОСОБА_2 не підтримують. Де саме знаходиться ОСОБА_1 їй не відомо. Вона намагалась його шукати коли ОСОБА_2 заарештували, однак на телефонні дзвінки він не відповідав. Вона зателефонувала матері ОСОБА_1 , яка повідомила, що його немає в місті та обставина про арешт ОСОБА_2 його не цікавить. Ані ОСОБА_1 , ані його батьки не мали наміру забрати дітей на піклування. Наразі ОСОБА_3 проживає в будинку сімейного типу. Малолітня ОСОБА_3 має проблеми із зором, наявний ПТОС, вона проходила лікування. Батька дитина не пам`ятає.

Також пояснила, що її донька, ОСОБА_2 засуджена вироком суду, перебувала у Качанівській ВК. Наразі звільнена умовно-достроково, підписала контракт на проходження військової служби, проходить навчання. Батьківських прав ОСОБА_2 не позбавлена.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20,від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21.

Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява№ 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.

Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідач протягом близько чотирьох років не спілкувався з донькою, 2020 року народження, не має з нею психоемоційного контакту, більше того не має наміру виконувати своїх батьківських обов`язків. Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

На даний час малолітня ОСОБА_8 тимчасово влаштовіана проживати до стороньої особи - ОСОБА_5 , з метою реалізації права дитини на виховання в сім`ї, забезпечення найкращих інтересів дитини.

Отже біологічний батько добровільно пішов з життя своєї дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до дитини та її внутрішнього світу, не сприяє створенню умов для отримання нею освіти. І це триває протягом близько чотирьох років. Тривала розлука мала наслідком розрив психоемоційних зв`язків між батьком та донькою. Біологічний батько заявляє про те, що він не має наміру приймати участі у вихованні дитини.

Вказані обставини дають підстави для висновку про наявність підстав, передбачених статтею 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав, з огляду на його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої доньки.

Слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, а згідно з частинами першою-другою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Також суд наголошує, що згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку доньку не утримує, кошти на її утримання не надає. Також суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача у розмірі, визначеному позивачем, є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам статті 192 Сімейного кодексу України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд стягує судовий збір за дві заявлені позовні вимоги з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Південної міської ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Південної міської ради, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 04.06.2025.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь держави судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Південна міська рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, м.Південне, вул.Космічна, 82;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Треті особи: Служба у справах дітей Південної міської ради, , місцезнаходження:Харківська область, м.Південне, вул.Космічна, 82;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя - С.М. Лисиченко