№ 536/95/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Омельницької сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Микола Вікторович, про визнання право власності на спадкове майно,-

Встановив:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Омельницької сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Микола Вікторович, про визнання право власності на спадкове майно.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України з огляду на наступне.

Частиною першою статті 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), від 04 березня 2020 року по справі № 757/91/19-ц (провадження № 61-19591св19).

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява, крім іншого, повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), право на яке посвідчено сертифікатом про право на земельну частку (пай) КСП ім. Дружба Кременчуцького району Полтавської області серія ПЛ № 0032228. В той же час в позовній заяві відсутні відомості щодо місцерозташування земельної ділянки, право на яке просить визнати за собою позивач, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити чи підсудна дана позовна заява Кременчуцькому районному суду Полтавської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, позивачу необхідно також долучити до матеріалів позовної заяви докази надсилання третій особі приватному нотаріусу Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапку М.В. копій поданих до суду документів.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позову без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 175, 177, 185, 294, 258-261 ЦПК України,

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Омельницької сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Микола Вікторович, про визнання право власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Про прийняте рішення повідомити позивача, надіславши йому копію ухвали для відома і виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяА. С. Река