Справа № 541/4873/25
Провадження № 2-з/541/2/2026
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2026 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовська О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі Миргородського управління експлуатації газорозподільної системи про визнання дій незаконними, відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа № 541/4873/25 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

05 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі Миргородського управління експлуатації газорозподільної системи про визнання дій незаконними, відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди, відповідно до змісту якої заявлено позовні вимоги: визнати дії АТ «Полтавагаз» щодо відключення такими, що вчинені з порушенням Кодексу ГРМ, а саме без належного попередження та за наявності спірного характеру заборгованості, протиправними; зобов`язати позивача відновити газопостачання в буд. АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

05 лютого 2026 року разом з зазначеною зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 подала до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про забезпечення позову по справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі Миргородського управління експлуатації газорозподільної системи про визнання дій незаконними, відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди. Відповідно до змісту заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом зобов`язання споживача відновити газопостачання у будинок АДРЕСА_1 .

Однак, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в порушення вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України не містить: повної адреси (із зазначенням району, області) місця проживання чи перебування заявника; реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник відсутній в переліку заходів забезпечення позову передбачених статтею 150 цього Кодексу і в порушення вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України зміст заходу забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

Частино 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3328 грн.

На підставі викладеного, за подання заяви про забезпечення позову заявник повинен сплатити судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.

В порушення вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З наведеного слід дійти висновку про те, що, заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 без додержання вимог статті 151 ЦПК України, а тому заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження,зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі Миргородського управління експлуатації газорозподільної системи про визнання дій незаконними, відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди повернути особі, яка її подала разом із доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя: О. А. Морозовська