Справа №: 398/4475/25
провадження №: 2/398/361/26
"23" січня 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі головуючого судді Москалик В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ситник І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 3815102 від 06.03.2021 в загальному розмірі 20 815,60 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 06.03.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 3815102, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору, відповідач не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 5 200,00 грн за тілом кредитом, 15 615,60 грн за відсотками.11.06.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 72-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3815102 від 06.03.2021. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 3815102 від 06.03.2021 в загальній сумі 20 815,60 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала, заявою від 06.01.2026 просила долучити до матеріалів справи довідку про отримання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та копії свідоцтв про народження чотирьох малолітніх дітей відповідачки.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
06.03.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 3815102, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки / терміни, що визначені договором.
Так, згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту становить 5 200,00 грн, кредит надано на строк 30 днів з 06.03.2021 (строк кредитування), дата повернення кредиту та сплати процентів - 05.04.2021.
Відповідно до п. 1.5 кредитного договору загальні витрати позичальника позичальника за кредитом, що включають занальну суму зборів, платежів ьа інших витрат позичальника, повязаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15,60 грн в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні.
Відповідно до пп. 1.5.1 кредитного договору комісія за надання кредиту становить 0.00 грн.
Проценти за користування кредитом: 15.60 грн, які нараховуються за ставкою 0.01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2,1.6).
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 кредитного договору).
Крім того, відповідач підписала анкету-заяву на отримання споживчого кредиту № 3815102 від 06.03.2021.
Договір про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту відповідач підписала електронним підписом, акцептувала договір, підписавши його аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, про надання якого свідчить довідка про ідентифікацію.
Згідно з п. 7.1. кредитного договору договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне зобов`язання повинно відбутися в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 договору.
Отримання відповідачкою коштів підтверджується копією платіжного доручення № 40974892 від 06.03.2021.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме, надало відповідачці грошові кошти у обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору, однак відповідачка не виконала умов кредитного договору.
11.06.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення права вимоги № 85-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3815102 від 06.03.2021.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 11.06.2021 до вказаного договору відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 3815102 від 06.03.2021 в сумі 20 815,60 грн, з яких 5 200,00 грн - сума кредиту, 15 615,60 грн - відсотки.
Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення щодо кредитного договору № 3815102 від 06.03.2021 та виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3815102 від 06.03.2021 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість у загальному розмірі 20 815,60 грн, з яких 5 200,00 грн - сума кредиту, 15 615,60 грн - відсотки.
10.07.2025 «ФК «Кредит-Капітал» на адресу ОСОБА_1 направило досудову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 3815102 від 06.03.2021 у загальному розмірі 20 815,60 грн, в якій також ОСОБА_1 повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Відповідно інформації наданої АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на на зазначений рахунок було зарахування коштів на суму 5 200,00 грн від 06.03.2021.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Пунктами 1.3. 1.4. кредитного договору передбачено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто з 06.03.2021 до 05.04.2021 та зазначена дата є кінцевим терміном повернення кредиту.
Доказів продовження зазначеного строку кредитування позивач не надав.
За змістом ст.1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.
Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
З відомості про щоденні нарахування та погашення з виписки по особовому рахунку, наданих позивачем, вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося і поза межами строку кредитування, тобто після 05.04.2021, що є неправомірним.
Так, за період з 06.03.2021 до 05.04.2021 включно нараховані відсотки за користування кредитом за ставкою 0,01% розмірі 15,60 грн, а за період з 06.04.2021 до 04.06.2021 включно - 15 600 грн за ставкою 5 %, а всього нараховані відсотків на загальну суму 15 615,60 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 200,00 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 15,60 грн.
Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 15 600 грн не підлягають задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За приписами частин першої-четвертої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано договір № 0107 про надання правової допомоги від 01.07.2025, акт № 1321 про надання правової допомоги від 06.07.2025, яким встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги, зокрема на суму 8 000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Справа про стягнення заборгованості за кредитними договорами не є складною та не потребує значного часу і обсягу робіт щодо підготовки матеріалів для подання до суду відповідної позовної заяви, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача подав позовну заяву через систему «Електронний суд», жодного разу в судове засідання не з`явився, обмежившись поданням заяви про розгляд справи без його участі.
Враховуючи незначну складність справи, ціну позову, перелік послуг, наданих адвокатом, при цьому розгляд справи відбувся без участі представника позивача в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є завищеним, а співрозмірний та розумний розмір вират позивача на професійну правничу допомогу становить 3000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК