Справа № 638/2271/23
Провадження № 4-с/638/10/26
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Лозової А.О.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Баранова Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Тетяни Василівни, стягувач ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною скаргою, в обгрунтування якої вказує, що Шевченківським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.06.2024 року відкриті виконавчі провадження №75209520, №75209657. Заявник та її неповнолітні діти є внутрішньо переміщеними особами. 19.06.2024 року ОСОБА_1 дізналася про відкриті виконавчі провадження, після того як з її рахунку, який відкрито в АТ «Універсал Банк» були списані грошові кошти в сумі 11303,00 грн. та 1483,96 грн. Зазначає, що державний виконавець, наклавши арешт на її грошові кошти, у тому числі на отриману нею на картку допомогу внутрішньо переміщеної особи за три місяці (утримання заявника та її дітей), порушив норму закону, яка прямо встановлює обмеження на стягнення матеріальної допомоги ВПО.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Баранов Д.М. у судовому засіданні скаргу підтримали у повному обсязі.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС Мирна Т.В. звернулася із заявою до суду про розгляд скарги у її відсутності та підтримання поданих заперечень на скаргу.

Відповідно до поданих заперечень від 27.11.2025 року державний виконавець пояснив, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували: виконавче провадження №75209520 з примусового виконання виконавчого листа №638/2271/23, виданий 30.05.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1073,60 грн., як витрати по сплаті судового збору за подання позову та виконавче провадження №75209657 з примусового виконання виконавчого листа №638/2271/23, виданий 30.05.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

06.06.2024 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесні постанови про відкриття виконавчих проваджень №75209520, №75209657. 06.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 18.06.2024 року за допомогою автоматичної системи виконавчого провадження було сформовано платіжну інструкцію №15744 (виконавче провадження №75209520) та №15745 (виконавче провадження №75209657) для списання коштів у межах суми звернення сгягнення з відкритого рахунку НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк», який належить ОСОБА_1 . На рахунок з обліку депозитних сум Шевченківському ВДВС у м. Харкові надійшли грошові кошти в розмірі 1489,00 грн. (виконавче провадження №75209520) та 11303,00 грн. (виконавче провадження №75209657) з урахуванням витрат виконавчого провадження у сумі 303,00 грн. та 10% суми виконавчого збору у розмірі 107,36 грн. та 1000,00 грн. Державний виконавець вважає, що державна допомога внутрішньо переміщеної особи не відноситься до законодавчо визначеного переліку коштів, на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження. Положеннями статті 52 Закону №1404-VIII визначено обов`язок банку повернути постанову про арешт коштів, якщо рахунок має спеціальний режим використання або якщо на рахунку існують грошові кошти, на які заборонено звертати стягнення.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Дзержинським районним судом м. Харкова 30.05.2024 року видано виконавчий лист на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/2271/23. Стягувачем у виконавчому листі вказано ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 та її неповнолітні діти є внутрішньо переміщеними особами.

На примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували:

?виконавче провадження №75209520 з примусового виконання виконавчого листа №638/2271/23, виданий 30.05.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1073,60 грн., як витрати по сплаті судового збору за подання позову:

?виконавче провадження №75209657 з примусового виконання виконавчого листа №638/2271/23, виданий 30.05.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

06.06.2024 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесні постанови про відкриття виконавчих проваджень №75209520, №75209657.

06.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

18.06.2024 року за допомогою автоматичної системи виконавчого провадження було сформовано платіжну інструкцію №15744 (виконавче провадження №75209520) та №15745 (виконавче провадження №75209657) для списання коштів у межах суми звернення сгягнення з відкритого рахунку НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк», який належить ОСОБА_1 .

На рахунок з обліку депозитних сум Шевченківському ВДВС у м. Харкові надійшли грошові кошти в розмірі 1489,00 грн. (виконавче провадження №75209520) та 11303,00 грн. (виконавче провадження №75209657) з урахуванням витрат виконавчого провадження у сумі 303,00 грн. та 10% суми виконавчого збору у розмірі 107,36 грн. та 1000,00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (даліЗакону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.10 Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти боржника, порядок якого визначеного ст.48 цього ж Закону.

Так, відповідно до частини першої цієї статті звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Порядок арешту і вилучення майна (коштів) боржника врегульовано статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

За змістом ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на коштина рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (Постанова КМУ №332 від 20.03.2022 року із змінами та доповненнями), допомога ВПО призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верст населення та стимулювання для працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працедзатного віку.

Отже, виплати ВПО прямо відносяться до соціальних виплат.

Стаття 73 Закону України «Про виконавче провадження» має перелік виплат, на які заборонено звернення стягнення. До них відносяться в тому числі і інша допомога на дітей, передбачена законом.

З 22.03.2022 року набрав чинності Закон України №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", яким вказаний розділ доповнено пунктом 10-2 наступного змісту: «…Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації)…».

Загальновідомою обставиною є введення з 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України воєнного стану, який триває до теперішнього часу.

Враховуючи, що за змістом ч. 1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» арешт та вилучення (списання) коштів є формою звернення стягнення на майно боржника, а наведеним вище п.10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" визначено пряму заборону звернення стягнення на інші доходи боржника у період дії воєнного стану.

Доводи Шевченківського ВДВС про те, що обов`язок перевірки статусу рахунку та розміщених на ньому коштів віднесено до компетенції банку, який здійснює їх списання, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках платників визначений розділом V Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022 р. №163 (далі Інструкція).

Згідно п.73 Інструкції надавач платіжних послуг платника виконує арешт коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Надавач платіжних послуг платника повинен забезпечити прийняття до виконання документа про арешт коштів, який надійшов до нього в електронній або паперовій формі.

Надавач платіжних послуг платника, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) платника, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів, який надійшов у цей операційний день. (п.76 Інструкції).

Згідно п.77 Інструкції надавач платіжних послуг платника залежно від того, є кошти чи немає коштів на рахунку платника, на кошти якого накладено арешт, робить такі дії: 1) якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком платника; 2) якщо на рахунку платника недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів; 3) якщо на рахунку платника немає коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує кошти, які будуть зараховані на рахунок.

Кошти, арештовані на рахунку платника, забороняється використовувати до надходження платіжної інструкції стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством України документів про зняття арешту з коштів.

Надавач платіжних послуг платника в разі надходження платіжної інструкції стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого на кошти платника накладено арешт, виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку. (п.80 Інструкції)

Платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. (пп.15 п.2 Інструкції).

Пунктом 12 Інструкції передбачено, що надавач платіжних послуг має право відмовити в прийнятті до виконання платіжної інструкції, якщо: 1) обов`язкові реквізити заповнено з порушенням вимогрозділів II,IVцієї Інструкції тадодаткадо цієї Інструкції або обов`язкові реквізити, які встановлені правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг, заповнено з порушенням вимог щодо їх заповнення, установлених правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг; 2) немає супровідних документів, надання яких разом із платіжною інструкцією передбачено законодавством України, цією Інструкцією, або закінчився строк дії цих супровідних документів; 3) платіжну інструкцію подано до надавача платіжних послуг з порушенням законодавства України або не може бути виконано відповідно до законодавства України.

Надавач платіжних послуг у разі відмови в прийнятті наданої ініціатором платіжної інструкції повинен негайно повідомити про це ініціатора із зазначенням причини відмови та посиланням на норми законодавства України (за наявності).

З аналізу наведених правових норм слідує, що підставою для виконання постанови про арешт коштів та здійснення списання грошових коштів з рахунку боржника надавачем платіжних послуг є отримання останнім постанови державного виконавця про арешт таких коштів та відповідної платіжної інструкції, оформленої належним чином. Перелік підстав для відмови в прийнятті до виконання платіжної інструкції державного виконавця наведений у пункті 12 Інструкції, є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вказане свідчить, що у випадку надходження належним чином оформленої платіжної інструкції та за відсутності визначених законом підстав для відмови в її прийнятті банк, як надавач платіжних послуг, зобов`язаний здійснити її виконання в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Державний виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі у разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, суд вважає, дії державного виконавця є неправомірними, оскільки відповідно до діючого законодавстава останній мав би тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, призупинити звернення стягнення на соціальні витрати боржника. У зв`язку з чим також тимчасово не мав права ухвалювати постанову про накладення арешту на кошти боржника з метою їх стягнення.

Відповідно до ст.451 ЦПК Україниу разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За правилами ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.18, 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мирної Тетяни Василівни, стягувач ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірним дії (бездіяльність) Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо накладання арешту та примусового стягнення коштів боржника ОСОБА_1 в сумі 11303,00 грн. та 1483,96 грн.

Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення шляхом повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) допомоги ВПО на рахунок НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк», який належить останній, а саме грошових коштів в розмірі 1489,00 грн. та 11303,00 грн.

Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомити суд, стягувача та боржника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Шишкін