Справа № 496/5264/25
Провадження № 2/496/678/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шаньшиної М.В.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України»» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 56 912,37 гривень та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що звертається до суду з вимогою про стягнення боргу з ОСОБА_1 , за спожитий природний газ в сумі 56 912,37 грн., яка складається з суми основного боргу. По об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01.10.2021 р. по 30.07.2025р. (включно) було спожито природний газ на загальну суму 56 912,37 грн., вартість якого залишилась не оплаченою Споживачем.Вищезазначений об`єкт нерухомості належить Відповідачу на праві власності, про що свідчить Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не передбачало підписання споживачем заяви-приєднання. Таким чином, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а Споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. Відповідач являвся споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів Постачальника «останньої надії» яку зазначено у витягі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Позивача.

Позивачем було поставлено Відповідачу природний газ, вартість якого не сплачена Відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку-фінансового стану, що становить 56 912,37 грн. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, тим самим неналежно виконував свої зобов`язання, чим порушуються права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», через що представник позивача змушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідачка не згодна та вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. З зазначеною заборгованістю вона не погоджується, оскільки зазначені дані не є вірними, що підтверджується показниками газового лічильника, фотографією газового лічильника додано до відзиву (згідно якого, станом на 12.11.2025 року вбачаються показники 7294). Тоді як станом на листопад 2021 року показники лічильника були 7072, було повністю здійсненно оплату АТ «Одесагаз-Постачання» за транспортировку газу та АТ «Одесагаз» за обсяг спожитого газу, а також подано заяву, з повідомленням, що в садовому будинку наразі ніхто не перебуває. Відповідачка вважає, безпідставним збільшення об`єму спожитого природного газу за її особовим рахунком ТОВ КГ «Нафтогаз», що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 56912,37 грн. та необґрунтованого звернення до суду ТОВ КГ «Нафтогаз» про стягнення з неї заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 56912.37 грн. Адже відповідачка по справі не споживала в такому об`ємі природний газ та заборгованість за таке споживання відсутня. Жодного рахунку від ТОВ КГ «Нафтогаз» не отримувала. З цих підстав просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В теперішній час відповідачка персонально звернулася до Одеського міжрайонного УЕГГ для приведення об`ємів розподіленого природного газу у відповідності до фактичних показників лічильника природного газу та чекає відповіді від Одеського міжрайонного УЕГГ на свою заяву. Копія відповіді буде надана до суду.

Представник позивача у додаткових поясненнях зазначив, що точку обліку газифікованого об`єкта за адресою: село Нерубайське, лінія СК ОФ НАТИ, 2-га, буд. 7 (ЕІС-код 56XM25D64960720N) з жовтня 2021 року було включено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 , власником якого є відповідач. Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надаються відповідним Оператором ГРМ через інформаційну платформу Оператора ГТС, розмір заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період постачання з 01.10.2021 по 31.07.2025, становить 56912.37 грн. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ, згідно вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГРМ), а не Постачальником. Тому позовні вимоги підтримує та просить задовільнити в повному обсязі.

09.12.2025 року представник відповідача надіслала до суду заяву про перенесення судового засідання, оскільки відповідь на заяву відповідачки до Одеського міжрайонного УЕГГ для приведення об`ємів розподіленого природного газу у відповідності до фактичних показників лічильника природного газу від 11.11.2025 року не надійшла, а вона має суттєве значення для вирішення спору.

Надалі жодних заяв та клопотань від сторін не надходило, тому дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з відомостями Опендатабот про актуальну інформацію про нерухомість (до 2013 року), на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 41, виданий 11.02.2019, видавник: Виконавчий комітет Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської обасті.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з даними фінансового стану по особовому рахунку споживача ОСОБА_1 вбачається, що за період з 01.10.2021 року по 01.07.2025 року, було спожито природний газ на загальну суму 56 912,37 грн, вартість якого залишилася не оплаченою споживачем.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 4 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Пунктом 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п.2 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про ринок природного газу»).

За змістом ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 205, 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За ст. 317 ЦК України, яка визначає зміст права власності - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовували для власних потреб за вказаною адресою.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ, згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494 (далі Кодекс ГРМ).

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015р. (далі - Кодекс ГТС) «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).»

Отже, постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого споживачем природного газу.

Відповідно до п. 4 розділу 4 Кодексу газорозподільних систем встановлено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк.

На підставі ч.ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем та її представником не було надано до суду належних доказів того, що відповідачем подавались показники лічильника по споживанню газу. Не надано також доказів на спростування наявної заборгованості.

Таким чином, беручи до уваги наявність між сторонами договірних відносин з приводу постачання та споживання природного газу, враховуючи невиконання умов договору відповідачем та несвоєчасну сплату за спожиту природний газ, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі у розмірі 56 912,37 грн.

Відповідност.141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 509, 625, 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 282-284, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , МФО 300465, рахунок НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 56 912,37 гривень та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя М.В. Шаньшина