Справа № 761/2404/26
Провадження № 2-з/761/90/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Левицька Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва 26 січня 2026 року через систему «Електронний суд» заявником ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд:

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що між нею та ОСОБА_2 було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 02.12.2021 року, за яким, як зазначено ОСОБА_1 , остання передала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 4 600 000 євро. При цьому, вона зазначає, що строк повернення позики становить два календарних роки з моменту надання суми позики - до 02.12.2023 року та на даний час вказані кошти не повернуті.

Заявник вказує, що в подальшому вона має намір подати до суду позов про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 02.12.2021 року.

Метою вжиття заходів забезпечення позову заявником вказано про те. що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 року визначено головуючого суддю Левицьку Т.В.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

Разом з тим, заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначені квартири, не долучила до заяви договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 02.12.2021 року, за яким, як зазначено заявником, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 4 600 000 євро.

Також заявником не надано документів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на вищевказані квартири.

Враховуючи викладене, а також те, що в заяві про забезпечення позову відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність такого виду забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: