РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1884/25

Провадження №2/568/124/26

03 лютого 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи №568/1884/25

за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 11850 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.07.2022 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір №9066385, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 3000 грн. строком на 105 днів зі сплатою відсотків за користування коштами. Проте, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 11850 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8550 грн. заборгованість за відсотками, 300 грн. заборгованість за комісією.

24.10.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги, на підставі якого первісний кредитор відступив право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11850 грн., 2422,40 грн. судового збору та 8000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 06.11.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви позивач просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн. завищеними, неспівмірними із розміром позовних вимог та виконаною адвокатом роботою, а тому просив зменшити до 1000 грн.

За таких обставин, з урахуванням положень статті ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

09.07.2022 р. ОСОБА_1 в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту (а.с. 19).

09.07.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №9066385, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. (а.с. 11-16).

Згідно п. 1.2 договору сума кредиту становить 3000 грн.

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 09.07.2022 р. і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.07.2022 р.; поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 22.10.2022 р. (п.п. 1.3, 1.3.1, 1.3.2).

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 24.07.2022 р., але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 22.10.2022 р.

Комісія за надання кредиту 300 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1).

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 450 грн., які нараховані за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування протягом пільгового періоду (п. 1.5.2).

У відповідності до п. 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 8100 грн., які нараховуються за стандартна процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору (п. 2.2.2).

Відповідно до п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства.

Додатком № 1 до договорі, сторони узгодили графік платежів за договором про споживчий кредит (а.с. 16).

Крім того, між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» підписано паспорт споживчого кредиту Додаток №2 до Договору про споживчий кредит, яким передбачено сума кредиту 3000 грн., строк кредитування 105 днів, процентну ставку 1% відсотки за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду, який становить 15 днів; стандартна процентна ставка 3% за кожен день користування кредитом, 10% від суми кредиту нараховується комісія за надання кредиту. Загальні витрати за кредитом складають 11850 грн. (а.с.17).

Платіжним дорученням №78018817 від 09.07.2022 р. ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 грн. (а.с. 20).

24.10.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №83-МЛ, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги, в тому числі, до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №9066385.

Згідно витягу з додатку до договору відступлення права вимоги загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №9066385 становить 11850 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 3000 грн., заборгованості за відсотками 8550 грн., заборгованості за комісією 300 грн. (а.с. 31).

24.10.2022 р. ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги (а.с.30).

Згідно платіжної інструкції №68761 від 24.10.2022 р. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» грошові кошти, як плату за договором відступлення прав вимоги (а.с.31).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту, підписано Панасюк В.В. шляхом накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора J99886.

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків та комісії у визначений договором строк.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Мілоан» виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 3000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.07.2022 р.

В матеріалах справи відсутні докази щодо належного виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, сплати комісії та відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, в порушення норм чинного законодавства та умов договору, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. тіла кредиту є обґрунтованою та підлягають задоволенню.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути відсотки в сумі 8550 грн. та комісію в сумі 300 грн.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка була чинна на час укладення кредитного договору, передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, яка була чинна на час укладення кредитного договору, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» станом на дату укладення договору, не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Пунктом 1.5.1 Договору сторони узгодили, що комісія за надання кредиту становить 300 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово.

А відтак, позовні вимоги в частині стягнення 300 грн. комісії є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Умовами договору передбачено, що проценти за користування кредитом 450 грн., які нараховані за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування протягом пільгового періоду (п. 1.5.2).

Пунктом 1.5.3 Договору передбачено, що стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Із наданих ТОВ «Міолан» відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору вбачається, що нарахування процентів за період 09.07.2022 р. по 24.07.2022 р. здійснювалося згідно з п. 1.5.2. договору, тобто за процентною ставкою 1%, починаючи з 25.07.2023 р. по 22.10.2022 р. нарахування процентів проводилося згідно з п. п. 1.5.3, тобто за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Враховуючи умови договору, здійснивши розрахунок відсотків, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 8550 грн. відсотків (30 грн. х 15 днів = 450; 90 грн. х 90 днів = 8100 грн.)

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А відтак, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті137та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Установлено, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн..

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 р., акт наданих послуг №Д/5187 від 22.10.2025 року, детальний опис наданих послуг до акту №Д/5187 від 22.10.2025 року за договором про надання правової допомоги від 01.07.2025 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.07.2025 р. між Адвокатським об`єднанням "Апологет" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір про надання правової допомоги №0107 (а.с. 35).

Умовами договору передбачено, що клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта (п.1.1).

Із акту наданих послуг №Д/5187 від 22.10.2025 р. вбачається, що клієнт замовив, а виконавець зобов`язався надати послуги з комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги щодо якої належить клієнту, стосовно боржника ОСОБА_1 по кредитному договору №9066385, вартість послуг 8000 грн. (а.с. 35).

Згідно детального опису робіт від 22.10.2025 р. на виконання договору АО "Апологет" надані юридичні послуги: усна консультація щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором витрачено 30 хв., ознайомлення з матеріалами справи витрачено 2 год., погодження правової позиції витрачено 30 хв., складання позовної заяви витрачено 3 год 30 хв, подання заяви до суду. Всього витрачено 6 год. 30 хв. (а.с. 36).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24).

Відповідач подав заяву про зменшення витрат на правничу допомогу до 1000 грн., посилаючись на те, що розмір заявлених до стягнення витрат неспівмірний зі складністю справи, ціною позову та наданим адвокатом обсягом роботи.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, судом встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: ознайомлення з матеріалами справи, надання усної консультації щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості, погодження правової позиції не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки саме по собі не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням позовної заяви, що заявлені як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Суд вважає, що витрачений адвокатом час (3 год. 30 хв.) на складання позовної заяви, завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг, оскільки ця справа є незначної складності.

Вказані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в суді першої інстанції є неспівмірним із складністю справи, виконаних адвокатом робіт та ціною позову.

З огляду на зазначене, врахувавши характер та обсяг виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності та пропорційності розміру задоволених вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит в сумі 11850 грн, яка складається: 3000 грн. заборгованості за тілом кредита, 8550 грн. заборгованості за відсотками, 300 грн. комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 1211,2 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Повернути ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" з державного бюджету 1211,2 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" (місцезнаходження: 79018,Львівська обл.,м. Львів,вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, )

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст судового рішення виготовлений 03.02.2026 р.

Суддя А.О. Сільман