Провадження № 22-ц/802/37/26 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника третьої особи Негодюка Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету Луцької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання ордерів на жилі приміщення недійсними, за апеляційними скаргами представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 та третьої особи, ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року позов задоволено.

Визнано недійсним ордер на жиле приміщення № 35 від 05 березня 2021 року, виданий виконавчим комітетом Луцької міської ради ОСОБА_2 з сім`єю у складі трьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_8 дружина, ОСОБА_9 дочка, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним ордер на жиле приміщення № 36 від 05 березня 2021 року, виданий виконавчим комітетом Луцької міської ради ОСОБА_3 з сім`єю у складі чотирьох осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 дружина, ОСОБА_11 син, ОСОБА_12 син, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним ордер на жиле приміщення № 48 від 24 травня 2021 року, виданий виконавчим комітетом Луцької міської ради ОСОБА_7 з сім`єю з п`яти чоловік: ОСОБА_7 , ОСОБА_13 дружина, ОСОБА_14 син, ОСОБА_15 син, ОСОБА_16 син.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Вважаючи рішення місцевого суду незаконним, представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 та третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 подали апеляційні скарги.

09 грудня 2025 року на адресу Волинського апеляційного суду від третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі, яке мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 з 16 липня 2025 року по даний час перебуває на військовій службі за контрактом на посаді техніка групи рухомих засобів відділення зв`язку та інформаційних систем ІНФОРМАЦІЯ_2 . а тому не може у повній мірі реалізувати свої права, як учасник справи у суді апеляційної інстанції. За таких обставин третя особа просила суд зупинити провадження у справі на підставі п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Крім того відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні під час вирішення питання про зупинення провадження у справі підтримав відповідне клопотання третьої особи та просив зупинити провадження у справі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 про зупинення провадження у цій справі підлягає задоволенню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) викладений наступний правовий висновок.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан».

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України продовжено, зокрема, і станом на дату вирішення заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі.

Окрім того, коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на цій підставі, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження йому потрібно враховувати особисту думку сторони або третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка перебуває на військовій службі.

Якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення і продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копії довідки Державної прикордонної служби України в/ч НОМЕР_1 від 09 грудня 2025 року, відповідач ОСОБА_2 з 25 лютого 2022 року проходить військову службу за контрактом на посаді техніка групи рухомих засобів відділення зв`язку та інформаційних систем ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) з 16 липня 2025 року і по даний час.

Отже, беручи до уваги факт проходження відповідачем ОСОБА_2 військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі самого військовослужбовця щодо продовження розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у цій справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України належить зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Керуючись статтями 251, 253, 268, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження за апеляційними скаргами представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 та третьої особи, ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету Луцької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання ордерів на жилі приміщення недійсними до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді