Справа № 471/645/22
Провадження №4-с/471/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2026 р. с-ще Братське

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

представника стягувача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ще. Братське скаргу ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження: Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Омельченко Тетяна Миколаївна на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суд із скаргою на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Свою скаргу мотивує тим, що на виконанні Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області знаходиться виконавче провадження №75904725, відкрите постановою державного виконавця 26.08.2024 року за виконавчим листом №471/645/22 від 25.05.2023 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, в розмірі 1/10 частини від усіх доходів, починаючи з 19.09.2022 року до 30.09.2024 року.

Також, на виконанні вказаного відділу ДВС знаходиться виконавче провадження №69489138 відкрите 27.07.2022 року про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 02.02.2023 року він сплатив на рахунок виконавчої служби 65 000 грн. в рамках виконання виконавчого провадження по стягненню коштів на утримання дружини. Наразі за ним рахується заборгованість на утримання колишньої дружини та постановою від 28.08.2025 року державним виконавцем накладено арешт на його рахунки та транспортний засіб. Він неодноразово звертався до відділу ДВС з заявами про зарахування суми 65 000 грн., сплачених у лютому 2023 року в рахунок боргу на утримання колишньої дружини, однак відповіддю відділу ДВС від 04.09.2025 року йому повідомили, що сплачені кошти в сумі 65 000 грн. були зараховані на два виконавчі провадження, а саме: За в/п № НОМЕР_1 (на утримання дитини до 18 років) 21408,56 грн. та за в/п НОМЕР_2 43 346,44 грн. на утримання дружини. Вважає, що дії державного виконавця щодо не зарахування коштів у сумі 65000 грн. в рахунок виконання виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання дружини є неправомірними, а тому звернувся до суду зі скаргою в якій просить суд визнати незаконною бездіяльність Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Омельченко Тетяни Миколаївни, щодо перерахунку суми боргу за виконавчим провадженням № №75904725 відкритого постановою від 26.08.2024 року за виконавчим листом №471/645/22 від 25.05.2023 року про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, в розмірі 1/10 частини від усіх доходів, починаючи з 19.09.2022 року до 30.09.2024 року та зобов`язати Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Омельченко Тетяну Миколаївну, здійснити розрахунок зі сплати аліментів на утримання дружини, врахувавши суму 65 000 грн., сплачену 02.02.2023 року за платіжною інструкцією №0.0..1.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Державний виконавець Омельченко Т.М. у судове засідання надіслала заперечення на скаргу, яку підтримала під час судового розгляду, просила суд відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_1 віднесла розгляд скарги на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасника справи та дослідивши надані письмові матеріали, в тому числі копію матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 усіх видів доходу платника аліментів починаючи з 19.09.2022 року та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження ВП 70653593 від 05.01.2023 року.

В подальшому, заочне рішення було скасовано, а виконавче провадження 70653593 завершено.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 року розмір аліментів на дружину встановлено 1/10 частина доходів платника аліментів та 26.08.2024 року було відкрито виконавче провадження 75904725.

Станом на 04.09.2025 року за виконавчим провадженням 75904725 мається заборгованість у розмірі 62485,70 грн.

Скаржник зазначає, що зобов`язання зі сплати аліментів на дружину ним було виконано ще у лютому 2023 року, оскільки 02.02.2023 року він перерахував 65000 грн. на виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої, восьмої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до ФОП, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, ФОП відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, ФОП, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другою статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 4 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) передбачено, що розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Станом на лютий 2023 року у відділі ДВС було відкрито два виконавчих провадження, а саме ВП 69489138 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дитину та ВП 70653593 про стягнення аліментів на дружину.

02.02.2023 року ОСОБА_3 на рахунок відділу ДВС було перераховано 65000 грн. Призначеня платежу-сплата аліментів.

Державним виконавцем було здійснено розподіл сплачених коштів на два виконавчих провадження відкритих станом на 02.02.2023 року- 21408,56 грн. на ВП 69489138; 43346,44 грн. на ВП 70653593.

02.03.2023 року постановою державного виконавця ВП 70653593 було закінчено у зв`язку зі скасуванням заочного рішення суду, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

26.08.2024 року було відкрито виконавче провадження 75904725 за виконанням рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/10 частини усіх видів доходів.

Сплата коштів у розмірі 65000 грн. відбулася до відкриття виконавчого провадження 75904725, отже у державного виконавця відсутні підстави для зарахування вказаних коштів в рахунок заборгованості зі сплати аліментів на дружину.

Після перегляду заочного рішення суду у справі про стягнення аліментів на дружину ОСОБА_3 не зазначав про фактичне виконання рішення, не оскаржував дії державного виконавця щодо розподілу коштів між двома виконавчими провадженнями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, дії державного виконавця в повній мірі відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження: Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Омельченко Тетяна Миколаївна на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів до Миколаївського апеляційного суду з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 12.01.2026 року.

СуддяІ.Б. Гукова