провадження № 22-ц/824/4987/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 до російської федерації про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач ОСОБА_1 з пропуском строку на апеляційне оскарження подала апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення було ухвалено 21 жовтня 2025 року за відсутності учасників справи та у цей день складено його повний текст. Перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 22 жовтня 2025 року та закінчився 20 листопада 2025 року. Повний текст рішення не було вручено позивачу у день його складання. У даному випадку у позивача виникає безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження за умови подання апеляційної скарги у межах тридцяти днів з дня вручення оскаржуваного рішення за наявності відповідного клопотання.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення було доставлено до електронного кабінету представника позивача Гавриленко Н.А. 22 жовтня 2025 року о 18:10 год., про що у матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного документу, а тому, вважається врученим 23 жовтня 2025 року.

Згідно ч. 7 ст. 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З 24 жовтня 2025 року по 24 листопада 2025 року ОСОБА_1 мала право на безумовнепоновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у межах строків, визначених ч. 2 ст. 354 ЦПК України

Дану апеляційну скаргу було направлено засобами поштового зв`язку 26 листопада 2025 року, тобто поза межами тридцяти днів з дня вручення стороні позивача повного рішення суду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначає, що позивачі не були повідомлені про ухвалення рішення і не отримували жодних процесуальних документів, зокрема у електронному кабінеті. Позивач ознайомилась з оскаржуваним рішенням у Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 листопада 2025 року. Крім того, з 20 жовтня по 20 листопада 2025 року відбулись масові відключення електроенергії, спричинені ракетними ударами рф по об`єктах енергетичної інфраструктури, що призвело до тривалих перебоїв зі зв`язком та Інтернетом, унеможливлювало своєчасну комунікацію між позивачем та її представником, позбавило можливості оперативно відстежити стан справи. Умови воєнного стану, постійні повітряні тривоги та необхідність перебування з малолітньою дитиною в укриттях об`єктивно ускладнювали отримання інформації про перебіг судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, у суді першої інстанції інтереси позивача представляла адвокат Гавриленко Надія Андріївна, повноваження якої підтверджуються ордером про надання правничої допомоги серії АР №1234766 від 12 травня 2025 року, який видано на підставі договору №б/н від 12 травня 2025 року.

Таким чином, станом на час отримання копії рішення адвокат Гавриленко Н.А. мала на це відповідні повноваження, а тому вважається, що сторона позивача отримала оскаржуване рішення 23 жовтня 2025 року у порядку ст. 272 ЦПК України, а отже підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказані ОСОБА_1 , є неповажними.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків - протягом десяти днів з моменту вручення ухвали.

Позивач малаподати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій вказати інші підстави для такого поновлення.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом

25 грудня 2025 року електронний примірник вказаної ухвали направлено та доставлено позивачу ОСОБА_1 через систему «Електронний суд», про що мітиться звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Відтак, перебіг строку на усунення недоліків розпочався 26 грудня 2025 року та закінчився 04 січня 2026року, який є вихідним днем. Відповідно, останній день строку на усунення недоліків є 05 січня 2026 року.

Проте, станом на 20 січня 2026 року вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 22 грудня 2025 року виконано не було, а саме, у встановлений строк заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з іншими підставами для такого поновлення подано не було.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на зміну способу життя.

Враховуючи, що місце проживання позивача та місце здійснення діяльності її представника, розташування суду першої й апеляційної інстанцій не знаходяться у зоні бойових дій, зазначені стороною позивача причини пропуску строку на апеляційне оскарження є не поважними.

Відключення електроенергії та повітряні тривоги не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки довготривалі повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру. Більш того, тривоги оголошуються у різних регіонах України та не носять постійного, безперервного характеру, що свідчить на наявну можливість скаржника звернутись до суду з моменту ухвалення рішення суду першої інстанції протягом 30-денного строку.

Схожої позиції дотримується Верховний Суд в ухвалах від 10 березня 2023 року у справі №540/1285/22 та 30 серпня 2023 року у справі № 520/6827/22.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19, зроблено висновки про те, що «причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами».

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

За таких обставин, встановлення діючим законодавством права на апеляційний перегляд справи не може бути підставою для невиконання особою, яка бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, норм законодавства, які визначають дотримання певних умов для здійснення такого права.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року відсутні.

Керуючись статтями 354, 358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 до російської федерації про відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження. Надіслати апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.О. Фінагеєв

Судді Т.Ц. Кашперська

М.А. Яворський