Справа № 573/2308/25
Номер провадження 2/573/27/26
(вступна і резолютивна частина)
05 лютого 2026 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді: Черкашиної М.С.,
за участю секретаря: Терещенко О.В.,
представник позивача: Якименко О.І.,
свідка : ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заочно в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 ), відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 968,96 грн судового збору.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Білопільським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя

Справа № 573/2308/25

Номер провадження 2/573/27/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст )

05 лютого 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.,

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

представник позивача: Якименко О.І.,

свідка : ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заочно в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Представник Якименко О.І. в інтересах позивача ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. Вимоги мотивовані тим, що 15 лютого 2014 між ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 , у першому шлюбі - ОСОБА_7 ) та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Зарічного районного суду від 27 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_10 залишився проживати разом із матір`ю, з огляду на що потребував матеріального забезпечення з боку батька, який проживав окремо від дитини та не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини від моменту виповнення 10 місяців.

05.09.2025 судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми із Відповідача на користь Позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30.10.2025 державним виконавцем Білопільського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № НОМЕР_5).

23.01.2016 між ОСОБА_7 (Позивачкою) та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб.

Після припинення шлюбних (сімейних) відносин Відповідач бачився із одинадцятилітнім сином лише пару разів, має заборгованість зі сплати аліментів, адже станом на сьогоднішній день жодного разу не переказав Позивачці кошти на утримання спільного сина. Станом на сьогоднішній день малолітній син сторін повністю утримується матір`ю (Позивачкою) та вітчимом, який замінив йому біологічного батька. Усі питання щодо виховання та утримання сина вирішуються Позивачкою та її чоловіком самостійно без участі Відповідача. Життям сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відповідач не цікавиться, не виявляє бажання брати участь у його вихованні та припинив допомагати матеріально ще до моменту припинення шлюбних відносин. Відповідач не бере активної, та що важливо, системної участі у вихованні свого сина, не спілкується із ним, не має виховного впливу на розвиток дитини, не приділяє йому належної уваги і любові, не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина, фактично самоусунувсь від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивачка же сприяє всебічному та гармонійному розвитку дитини, створює атмосферу доброзичливості, безпеки, підтримки та любові. На думку Позивачки, змінити поведінку Відповідача у кращу сторону неможливо, адже він у різні способи уникає спілкування із сином, чим завдає йому сильних душевних страждань та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, відмовляючись у будь-який спосіб брати участь у житті сина.

Посилаючись на викладені вище обставини, представник просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 06 листопада 2025 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 25).

08 грудня 2025 ухвалою суду задоволено клопотання про витребування доказів та виклик свідка (а. с. 51).

Ухвалою суду від 06 січня 2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а. с. 66).

Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_7 не з`явилась, представник останньої - адвокат Якименко О.І., яка приймала участь у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи за останнім відомим місцем реєстрації (а. с. 35, 56, 75). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України.

Представник третьої особи - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради у судове засідання також не з`явився, причини неявки не повідомив. 06 січня 2026 року до суду надійшов исновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а. с. 61,67 ).

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 15.02.2014 між ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 , у першому шлюбі - ОСОБА_7 ) (далі - Позивачка) та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , про що, Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис № 138.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції від 27.08.2014, про що складено відповідний актовий запис № 1141, який проживає разом із матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/012438783 від 28.08.2025 та витягом з реєстру територіальної громади № 2025/012438198 від 28.08.2025.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/4935/15-ц від 27 серпня 2015 року шлюб між Позивачкою та Відповідачем розірвано.

Після розірвання шлюбу між Позивачкою та Відповідачем малолітній ОСОБА_10 залишився проживати разом із матір`ю.

05.09.2025 судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/9903/25 із Відповідача на користь Позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника податків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 вересня 2025 року.

30.10.2025 державним виконавцем Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вікторією ПОЛЯРУШ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № НОМЕР_5).

23.01.2016 між ОСОБА_7 (Позивачкою) та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , про що Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис № 28.

У відповідності до наданих до заяви документів та характеристик - за місцем реєстрації Позивачки скарг або заяв відносно Позивачки, щодо порушення громадського порядку до дільничного офіцера поліції не надходило. За поточний період остання не притягувалась до адміністративної відповідальності. Декларацію з лікарем-педіатром Фіргер Н.Г. в інтересах дитини в 2019 році укладала мати ОСОБА_7 . Оновлювала дані також мати ОСОБА_7 (25.06.2025). За медичною допомогою разом з дитиною зверталася мати ОСОБА_7 . У декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001- АТЕТ-3210 від 25.06.2025 довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом вказано Позивачку та її номер телефону, законним представником пацієнта також зазначено Позивачку.

У відповідь на адвокатський запит № 86 від 02.09.2025 до Сумського дошкільного навчального закладу (ясел-садку) № 38 «Яблунька» Сумської міської ради надано довідку № 01-26/61 від 12.09.2025, у якій зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відвідував Сумський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 38 «Яблунька» Сумської міської ради з 15.01.2018 по 31.08.2021.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що була вихователькою спільного сина сторін у період із 2018 по 2019 роки, Зазначила, що відповідач жодного разу не з`являвся у дитячому садочку, котрий відвідував ОСОБА_10 , не приводив та не забирав останнього, усі витрати за харчування, гуртки, екскурсії несла мати дитини, батьківські збори також відвідували лише мати та її чоловік, письмові згоди за необхідності також надавала тільки ОСОБА_7 .

Зі змісту позову встановлено, що після припинення шлюбних (сімейних) відносин Відповідач бачився із одинадцятилітнім сином лише пару разів, має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач не цікавиться, не виявляє бажання брати участь у його вихованні та припинив допомагати матеріально ще до моменту припинення шлюбних відносин. Відповідач не бере активної системної участі у вихованні свого сина, не спілкується із ним, не має виховного впливу на розвиток дитини, не приділяє йому належної уваги і любові, не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина, фактично самоусунувсь від виконання своїх батьківських обов`язків.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, соціальний контакт дитини з батьком втрачений, останній не піклується про стан його здоров`я, фізичний стан, навчанням, не виявляє інтересу до життєдіяльності сина, не задовольняє матеріальні потреби, служба у справах дітей прийняла висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 61).

Вказане свідчить про те, що відповідач ОСОБА_4 вже тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по належному догляду та вихованню малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України є однією з підстав позбавлення батьківських прав.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року втручання держави у сімейне життя має не тільки ґрунтуватися на нормах національного права, тобто бути законним, та переслідувати легітимну мету у виді захисту прав дитини, а й бути «необхідним у демократичному суспільстві», а саме відповідати нагальній суспільній потребі такого виняткового втручання у відносини сторін (п. п. 49-51, 59, 60).

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Аналогічне позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Крім того, Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява (№ 70879/11), в якому зазначив, що якщо батько не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Служба у справах дітей долучає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи те, що 05.09.2025 судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми із Відповідача на користь Позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини, відтак питання щодо стягнення аліментів судом не вирішується.

Висновки суду.

Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків.

Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав на утримання дитини, суд бере перш за все до уваги те, що дитина є неповнолітньою. У формуванні самооцінки дитини значну роль відіграє сім`я, стиль сімейного виховання, який визначається батьківськими ціннісними орієнтаціями, установками, емоційним ставленням до дитини. Особливості сприйняття батьків дитиною і способи поведінки з ними обумовлюють засвоєння дітьми основних правил і норм поведінки, виробляють їх позицію по відношенню до світу і самого себе.

З огляду на викладене, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а також з метою попередження негативних наслідків для дитини, суд вважає встановленим той факт, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклується про його стан здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не забезпечує.

Враховуючи вищевикладене, у якнайкращих інтересах дитини, яка потребує постійного супроводу та догляду, з метою забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд, оцінюючи докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , оскільки це буде відповідати насамперед його інтересам.

Позбавлення батьківських прав відповідача в свою чергу надасть дитині можливість у майбутньому отримати ряд гарантованих державою пільг та допоможе у подальшому самоствердитися у дорослому житті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 141, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради (місце знаходження: м. Суми, вул. Харківська, буд. 35), про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .), відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 968,96 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білопільським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 09 лютого 2026 року.

Суддя