ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4651/24

Провадження № 22-ц/820/564/26

Хмельницький апеляційний суд у складі судді Ярмолюка О.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

встановив:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2025 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Перша Хмельницька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за законом і визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, при цьому вона не сплатила судовий збір у розмірі 18 633 грн 60 коп.

ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги посилаючись на те, що вона є пенсіонеркою по інвалідності, а розмір її доходу за 2025 рік склав 28 332 грн, у зв`язку з чим вона не спроможна сплатити визначений апеляційним судом розмір судового збору.

Як передбачено статтею 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини (далі Конвенція), гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, серія АN 18, статті 13 18, пункти 28 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, пункт 33).

У справі «Креуз проти Польщі» (заява 28249/95, рішення від 19 червня 2001 року) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до відомостей №2225-26-00415 від 6 січня 2026 року з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, банківської виписки по рахунку, відкритому в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», від 6 січня 2026 року загальна сума доходу ОСОБА_1 у виді пенсії за календарний 2025 рік склала 28 332 грн.

Оскільки розмір судового збору, який ОСОБА_1 має сплатити за подання апеляційної скарги (18 633 грн 60 коп.), є більшим від 5 відсотків вказаного доходу апелянтки (28 332 грн), то з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, її слід звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 133, 136, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя О.І. Ярмолюк