РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року

м. Рівне

Справа № 564/2337/25

Провадження № 22-ц/4815/62/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів:Ковальчук Н.М., Боймиструка С.В.

учасники справи:

позивач:Комунальне підприємство "Управляюча компанія "Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Управляюча компанія «Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство» Костопільської міської ради на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 09 липня 2025 року, ухвалене в складі судді Цвіркун О.С., повний текст якого складено 14.07.2025 року у справі № 564/2337/25

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року Комунальне підприємство "Управляюча компанія "Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради звернулося з до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позов мотивований тим, що будинок АДРЕСА_1 , знаходиться у його управлінні. Споживач послуг відповідач по справі не сплачував щомісячну плату за послуги по управлінню багатоквартирним будинком, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.05.2025 складає 27496,16 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем за надані послуги, позивач звернувся до суду з позовом.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 27496,16 грн та судові витрат по справі.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 09 липня 2025 року позовну заяву Комунального підприємства "Управляюча компанія" Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Управляюча компанія" Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_2 в розмірі 9126 (дев`ять тисяч сто двадцять шість) грн. 80 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким в позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі.

Апеляційна скаргу мотивована тим, що судом неправильно застосовано строки позовної давності з травня 2022 року. Вважає, що такий строк має обраховуватися з 12 березня 2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що будинок в АДРЕСА_1 , знаходиться в управлінні КП «УК» Костопільського БЖКП» КМР відповідно до додатку №1 до договору №29 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.11.2021.

Власником квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування є ОСОБА_1 .

Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з управління багатоквартирним будинком, протилежного суду не доведено.

Відповідач не виконує свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 01.05.2025 складає 27496,16 грн, що підтверджується випискою щомісячного нарахування та сплати за послуги з управління багатоквартирним будинком.

В суді першої інстанції відповідачами було подано заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлова послуга - це послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів.

Згідно ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно статті 162 ЖК України, передбачено обов`язок особи як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Крім того, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

За таких обставин, законом передбачено продовження позовної давності щодо вимог за якими перебіг позовної давності не закінчився станом на 02 квітня 2020 року.

З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

Оскільки, перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за березень 2017 року закінчився під час дії карантину, а тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом щодо стягнення заборгованості за період з 12 березня 2017 року.

Пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19).

Таким чином, з урахуванням п.п.12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у межах позовної давності знаходиться період з 12березня 2017 року.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Убачається, що станом на січень 2018 року заборгованість відповідача за послуги з управління багатоквартирним будинком становила 7427,01 грн, однак будь яких належних та достатніх доказів того, що вказана заборгованість утворилася за період з березня 2017 року по січень 2018 року матеріали справи не містять.

За таких обставин вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 12 березня 2017 по 01 січня 2018 в сумі 7427,01 грн не підлягають до задоволення.

Разом з тим, відповідно до розрахунку суми боргу за період з січня 2018 року по 01 травня 2025 року у відповідача наявна заборгованість за надану послугу у розмірі 20232,14 грн. Вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п.п. 1-3, ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Убачається, що позивач поніс судові витрати пов`язані з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 3028,00 грн. Рішенням апеляційного суду позовні вимоги задоволено на 73,58 % ціни позову.

Виходячи з пропорційності розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним в розмірі 2228,00 грн у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та 3342,00 грн понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а всього 5570,00 гривень судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Управляюча компанія «Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство» Костопільської міської ради задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 09 липня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Комунального підприємства "Управляюча компанія" Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Управляюча компанія" Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_2 в розмірі 20 232 гривень (двадцять тисяч двісті тридцять два гривні) 14 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Управляюча компанія" Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство" Костопільської міської ради з понесені судові витрати пов`язанні з розглядом справи судом першої та апеляційної інстанції у розмірі 5 570,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений лютого 05 лютого 2026 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.,

Ковальчук Н.М.