Провадження № 2/522/1458/26
06 січня 2026 року Приморського районного суду міста Одеси
у складі: головуючого судді - Ковтун Ю.І.,
за участю секретаря судового засідання - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 50).
Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року вирішено проводити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі (а.с. 60 - 61).
Ухвалою суду від 29.12.2025 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.
Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Оразова А.А. до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки, ненаданням відповідачкою відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 06 січня 2026року.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 17.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок (а.с. 31).
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як на підставу зменшення розміру аліментів, який визначений судовим наказом від 10.10.2024 позивач посилається на те, що з 22 лютого 2023 року і на даний час він проходить військову службу та під час проходження військової служби стан його здоров`я погіршився, йому рекомендовано подальше проходження лікування та реабілітації, у зв`язку з проходженням лікування, витрат на медикаменти та проведення операцій змінився фінансовий стан позивача. Також на його утриманні знаходиться ще троє дітей його другої дружини.
На підтвердження зазначеного позивач надав суду копії документів: свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 , яке видано Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до якого 17 листопада 2023 року було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , по що складено відповідний актовий запис № 101 (а.с. 30); свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Серія НОМЕР_4 , яке видано 08.11.2007, свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке видано 02.08.2010, свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Серія НОМЕР_5 , яке видано 11.12.2012 (а.с.27 - 29), виписний епікриз № 1443/і/п від 01.05.2024, відповідно до якого зазначено основний діагноз позивача: ЗТГК (24.04.24) З/перелом 5,6 ребер зліва без зміщення з тимчасовим порушенням функцій (а.с. 7), виписний епікриз № 5057 від 12.07.2024, відповідно до якого зазначено діагноз позивача: набута вправима лівобічна пряма пахова грижа. Гематома післяопераційної рани пупкової ділянки (а.с. 8), виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 8219 від 12.11.2024, відповідно до якого зазначено основний діагноз позивача: Короста, супутній діагноз: Гіперметропія слабкого ступеню, абсцес кон`юктиви лівого ока (а.с.9 - 10), виписний епікриз від 05.11.2024, відповідно до якого зазначено основний діагноз позивача: обидва ока оперована розбіжна косоокість. Гіперметропія слабкого ступеню. Ліве око: абсцес кон`юктиви (а.с. 11), довідка № 694 про обставини травми, що видана військовою частиною від 09.05.2024, відповідно до якої позивач 24.04.2024 одержав закриту травму грудної клітини із закритим переломом V, VI ребер зліва без зміщення. Вибухова травма (а.с. 12), довідка гарнізонної військово-лікарської комісії від 29.06.2024 № 4132, відповідно до якої ОСОБА_1 зазначено діагноз набута вправима лівобічна пахова грижа. Потребує стаціонарного лікування з подальшим переоглядом (а.с. 20), довідка гарнізонної військово-лікарської комісії від 10.09.2024 № 5578, в якій зокрема зазначено захворювання не пов`язані з проходженням військової служби - косоокість лівого ока, дальнозоркість, захворювання пов`язані з проходженням військової служби - наслідки закритої травми (24.04.2024) грудної клітини (а.с. 23).
Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів, що стан його здоров`я погіршився саме після прийняття судового наказу від 10.10.2024 та, що такий стан здоров`я безпосередньо впливає на погіршення його майнового стану. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження витрат, пов`язаних з придбанням призначених йому медикаментів та проходженням лікування та що його стан здоров`я свідчить про його непрацездатність.
Натомість, як слідує з довідки № 7302 від 29.04.2025 ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 33).
Погіршення стану здоров`я позивача не є самостійною підставою для задоволення вказаного позову, оскільки таке погіршення здоров`я слід розглядати в ракурсі унеможливлення при цьому сплачувати розмір призначених аліментів, чого позивачем не доведено.
Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває ще троє дітей його другої дружини, оскільки позивачем на підтвердження зазначеного не надано суду жодного належного та допустимого доказу, а крім того, як слідує з копій свідоцтв про народження діти дружини позивача мають батька - ОСОБА_8 .
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказомПриморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року, який не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Окрім того, позивачем не надано доказів, що його дохід зменшився і є таким, що не дає змоги виконувати рішення суду.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.
У зв`язку відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст. 19, 141, 150, 180, 182, 184, 187, 192 СК України, ст. 12, 13, 76, 78-81, 89, 259, 263-267, 280-284 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія КОВТУН