Справа № 559/4693/25
Провадження № 2/559/412/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебуває вказана цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №157051 від 21.09.2019 в сумі 8722,33 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

12.12.2025 представник відповідачки - Письмак В.Ю. подала до суду заяву, в якій просила закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з погашенням заборгованості, про що свідчить надана квитанція про сплату боргу.

16.12.2025 від представника позивача - Бачинського О.М. також надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що позивач не підтримує свої вимоги внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, та стягнення з відповідачки судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Суддя Томілін О.М. перебував у плановій щорічній відпустці з 18.12.2025 по 02.01.2026 включно.

05.01.2026 від представника відповідачки адвоката Письмак В.Ю. надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн., оскільки заявлені витрати в сумі 7000 грн. є значно завищеними, не співмірні з обсягом проведених робіт, зокрема, договір укладено 22.10.2025, а позов подано до суду 29.10.2025, крім того 28.10.2025 адвокатом в інтересах позивача подано ще 13 аналогічних позовів, що свідчить про їх незначну складність. Крім того, представник відповідачки просила врахувати, що ціна позову склала 8722,33 грн., що становить майже суму витрат на правову допомогу, а отже такі витрати не співмірні з ціною позову. Також представник з посиланням на ст.142 ЦПК України просила повернути позивачу з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору.

Дослідивши заяви представників сторін та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, роз`яснивши, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.142 ЦПУ України (розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду) у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, 50 % сплаченого судового збору слід повернути позивачеві, а іншу частину стягнути з відповідачки на користь позивача.

З приводу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу надано: ордер на надання правничої допомоги адвокатом Бачинським О.М. позивачу, договір про надання правової допомоги №211100277 від 22.10.2025, рахунок за надання послуг за вказаним договором на суму 7000 грн., акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 22.10.2025, за яким підготовка позову, збирання доказів, підготовка процесуальних заяв, усні консультації вартували 7000 грн.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 1000 грн, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме: критерію реальності наданих адвокатських послуг, конкретних обставин справи, заперечень учасників, складності справи та обґрунтованості таких витрат. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що у день укладення договору адвокатом було виконано повний обсяг робіт з підготовки позову та складено відповідний акт, тобто багато часу адвокат на складання позову не витрачав, крім того, 28.10.2025 адвокатом в інтересах позивача подано ще 13 аналогічних позовів, що свідчить про їх незначну складність. Крім того, суд враховує, що ціна позову склала 8722,33 грн., що становить майже заявлену суму витрат на правову допомогу. Такі факти у їх сукупності, на переконання суду, свідчать про завищену заявлену вартість витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 137, 142, 255, 256, 258-261, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (місцезнаходження вул. С.Бандери, 87, оф.54, м.Львів, ) 50 % сплаченої суми судового збору, а саме у розмірі 1211,20 грн згідно платіжної інструкції №2126 від 24.10.2025.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (місцезнаходження вул. С.Бандери, 87, оф.54, м.Львів, ) судові витрати в сумі 2211,20 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів із дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.М.Томілін