УХВАЛА

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 554/11187/24

провадження № 61-380ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Крата В.І., Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Салашним Михайлом Олексійовичем, на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною 23 років.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 27 січня 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнено із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною 23 років.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Салашний М. О., - задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 січня 2025 року в частині стягнення зі ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 1 211,20 грн змінено. Судові витрати за подачу позовної заяви у справі віднесено за рахунок держави. В іншій частині рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 січня 2025 року залишено без змін.

09 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Тому ця справа є малозначною в силу вимог закону.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що справа оскаржується до Верховного Суду згідно підпункту в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, - справа має виняткове значення для відповідача та суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. Заявник достеменно знає, що його повнолітня донька ОСОБА_3 не хоче стягувати з нього аліментів на своє навчання, і що це лише бажання колишньої дружини ОСОБА_2 , яка діючи всупереч думки дитини звернулась до суду з даним позовом, не маючи на це права, але вказана обставина залишилась поза увагою як суду першої, так і апеляційної інстанції, що спричинило прийняття у справі незаконного рішення, але вказана несправедливість може бути виправлена шляхом перегляду рішення в касаційному порядку.

Проте посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права, із зазначенням підстав касаційного оскарження, фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням, і, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для відповідача. Посилання заявника, що справу помилково віднесено до категорії малозначних, є необґрунтованим.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 27 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року у справі № 554/11187/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

В.І. Крат

П. І. Пархоменко