ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1328/26 Справа № 194/1716/24 Головуючий у першій інстанції: Корягін В. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Гапонова А.В.,

за участю секретаря Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області у складі судді Корягіна В.О. від 05 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що на початку 2020 року вона познайомилася з відповідачем та мала з ним близькі стосунки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина, ОСОБА_3 . З моменту її вагітності відповідач припинив з нею спілкування. Відповідач не визнає, що дитина народжена від нього. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були вписані відповідно до ст. 135 СК України, зі слів матері. Тому позивачка просила визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої в м. Дніпро, матір?ю якої є - ОСОБА_2 та внести зміни до актового запису про народження №92 від 27 жовтня 2020 року, складеного Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), зазначивши в графі «батько» - «громадянин України ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 », змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та змінивши по батькові дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дочкою повноліття, а також судовий збір та інші витрати, пов?язані з розглядом справи.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року позовну заяву задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Павлоградському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 92 від 27 жовтня 2020 року,про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінивши: прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_7 », зазначивши: у графі «батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2024 року та до досягнення дитиною повноліття,допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1211,20 грн судового збору, та користь ОСОБА_2 1211,20грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм процесуального права, ставить питання про зміну рішення в частині розміру стягнутих з нього аліментів, стягнувши аліменти в розмірі 1/12 частині його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. В іншій частині рішення місцевого суду не оскардується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до свідоцтва про народження, яке видано повторно 11.02.2021 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Дніпро Дніпропетровської області, актовий запис № 92 від 27.10.2020 року. У графі батьки зазначено: батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_2 . Відомості про батька записані відповідно до ст.135 СК України, що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України №1 від 14.08.2025 року (а.с.7).

Відповідно до висновку експерта №129-МГ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. (а.с.41-44).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2024 року, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 15.11.2024 року(а.с.57)

Згідно виконавчого листа, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 28.04.2025 року, з ОСОБА_1 , стягуються аліменти на утримання ОСОБА_12 у розмірі 1/6 частини видів його доходу, з 15.11.2024 року та до досягнення дитиною ОСОБА_11 трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 58).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності зі ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно із статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Виходячи з викладеного, встановивши, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дитиною ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; приймаючи до уваги, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні; враховуючи, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я; враховуючи обов`язок відповідача утримувати свою дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою; враховуючи наявність у відповідача зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання ще однієї дитини від іншого шлюбу та дружини, - місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.

Посилання апелянта, що місцевим судом не взято до уваги щодо наявності на його утриманні дитини ОСОБА_11 та її матері ОСОБА_15 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки при ухвалені оскаржуваного рішення даний довод був врахований.

Доводи апеляційної скарги, що максимальний розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 % заробітної плати, - не спростовують правильність висновків місцевого суду, який правильно визначив розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача.

Посилання апелянта на неподання позивачем доказів матеріального становища - не спростовують правильність висновків суду, що викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині стягнення аліментів. Тому суд апеляційної інстанції справу в визнання батьківства та внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо стягнення аліментів підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області у складі судді Корягіна В.О. від 05 вересня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 січня 2026 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

А.В. Гапонов