ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2535/26 Справа № 211/242/25 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/242/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ніколенко Максим Євгенович, на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2025 року, яке ухвалено суддею Юзефович І.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 04 листопада 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року по справі №211/2686/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, відповідно до вищевказаних рішення судів позивач сплачує 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), що є порушенням закону, адже розмір аліментів на двох дітей не може перевищувати 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу).

До того ж, він надає матеріальну допомогу своїм батькам, купує їм ліки та допомагає оплачувати комунальні послуги.

При цьому, додатково надав суду докази про те, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно) на утримання колишньої дружини ОСОБА_3 .

Посилаючись на викладене, позивач просив суд: зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за виконавчим листом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2016 р. по справі № 211/3517/16-ц (2/211/1938/16) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за виконавчим листом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.11.2024 р. по справі № 211/2686/24 (2/211/1714/24) на користь на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до І/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше H1K 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднесено на його рахунок.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ніколенко М.Є., просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, на яких грунтуються позовні вимоги, не застосування судом до спірних правовідносин відповідних норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд, вирішуючи спір, не врахував істотних обставин справи, якими є зміна сімейного та майнового стану позивача, зокрема, згідно рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно) на утримання колишньої дружини ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 06 грудня 2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач зазначає, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/4 частки всіх видів його заробітку і просить зменшити його до 1/6 частини, оскільки загальний розмір аліментів на двох дітей має становити 1/3 частину його доходів.

Також, вказує й на те, що він служить у лавах Збройних Сил України та надає матеріальну допомогу своїм батькам, купує їм ліки та допомагає оплачувати комунальні послуги.

Зазначені обставини спричинили скрутний матеріальний стан позивача.

Крім того, зазначає, що при стягненні аліментів у розмірі 1/6 частка від його доходу, розмір аліментів на кожну дитину буде становити по 5 000 грн, що значно перевищує гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину.

Також, вказує на те, що судом було порушено строки прийняття відзиву на позовну заяву, рішення суду не містить належного мотивування, посилання на відхилення кожного з доводів позивача та дату складання повного судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідачка ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Федоренко В.С., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2024 року по справі №211/2686/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Звернувшись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, зокрема, судовими рішеннями з нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей по частині його доходу щомісяця та на утримання колишньої дружини у розмірі 1/6 частини його доходу щомісяця, й до того ж він надає матеріальну допомогу своїм батькам, купує їм ліки та допомагає оплачувати комунальні послуги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану та матеріали справи не містять даних щодо наявності істотних обставин, які свідчили б про неспроможність ОСОБА_1 сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченогочастиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05лютого 2014 року №6-143цс13.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріалього, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги зміною свого сімейного та матеріального стану.

Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Як встановлено судом, після ухвалення рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2016 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття, постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2024 року по справі №211/2686/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, починаючи з 25 квітня 2024 року на утриманні позивача ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Крім того, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно) на утримання колишньої дружини ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 06 грудня 2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , і ці обставини взагалі не досліджено та не враховано судом першої інстанції.

Таким чином, на теперішній час, ОСОБА_1 має зобов`язання, як щодо сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, так і щодо утримання колишньої дружини - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим його матеріальний стан погіршився.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що розмір стягуваних із ОСОБА_1 аліментів підлягає зміні у зв`язку зі зміною сімейного стану платника аліментів та погіршення його майнового стану.

При цьому, слід зауважити, що зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, забезпечить дотриманння балансу рівності прав дітей ОСОБА_1 на матеріальне забезпечення, адже у сукупності на двох дітей розмір аліментів буде становити 1/3 частину доходу позивача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обстави, колегія суддів стягує з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 3 028 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог, що становить по 1 514 грн., з кожної.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ніколенко Максим Євгенович, - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за виконавчим листом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року по справі № 211/3517/16-ц (2/211/1938/16) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за виконавчим листом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року по справі № 211/2686/24 (2/211/1714/24) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , до І/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 січня 2026 року.

Головуючий:

Судді: