Провадження № 2/686/2697/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2026 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Войтович В.С.

з участю позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до військового ліцею Державної прикордонної служби про зобов`язання нарахувати та виплатити доплату за роботу у нічний час,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військового ліцею Державної прикордонної служби про зобов`язання нарахувати та виплатити за період з вересня 2024 року по червень 2025 року доплату за роботу у нічний час у розмірі 40% тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час, виходячи з відпрацювання у нічний час 296 годин, посилаючись на те, що він чергував 37 днів, що склало 649 годин. Однак, доплату за роботу у нічний час він не отримав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на відсутність доказів, що ОСОБА_1 працював у нічний час.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 108 КЗпП України робота у нічний час (статтья 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Відповідно до вимог ст. 54 КЗпП України при роботі в нічний час встановлена тривалість роботи (зміни) скорочується на одну годину. Це правило не поширюється на працівників, для яких уже передбачено скорочення робочого часу (пункт 2 частини першої і частина третя статті 51). Тривалість нічної роботи зрівнюється з денною в тих випадках, коли це необхідно за умовами виробництва, зокрема у безперервних виробництвах, а також на змінних роботах при шестиденному робочому тижні з одним вихідним днем. Нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку.

28 серпня 2024 року між сторонами укладено контракт, пунктом 2.8. якого передбачено, що працівник має право одержувати додаткову, крім встановленої, оплату праці за роботу, виконану у закладі.

Згідно розпорядку дня позивач працював з 14 години 40 хвилин до 20 години 40 хвилин.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Однак, позивач не довів, що він чергував 37 днів, що склало 649 годин, з яких 296 нічних.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 54, 108 КЗпП України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до військового ліцею Державної прикордонної служби про зобов`язання нарахувати та виплатити за період з вересня 2024 року по червень 2025 року доплату за роботу у нічний час у розмірі 40% тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час, виходячи з відпрацювання у нічний час 296 годин, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

05.02.2026