Справа № 383/1285/25
Номер провадження 2/383/76/26
УХВАЛА

28 січня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання - Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу № 383/1285/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14 жовтня 2025 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

13 вересня 2025 року від представника позивача ТОВ «Споживчий центр», Логош Тетяни Василівни надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач повністю погасив борг станом на 13.09.2025 року, а також просить повернути з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та просить розгляд справи провести без участі представника позивача.

Виходячи з наведеного та змісту положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що судовий розгляд можливо здійснити за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду від відповідача надійшла заява, в якій вона вказує, що позовні вимоги не визнає, оскільки нею повністю погашено заборгованість за кредитним договором, про що надає відповідні докази (а.с.58). Інших заяв чи клопотань не подала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, враховуючи предмет позову та зміст позовних вимог та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зміст заяви позивача про закриття провадження у справі вважає, що остання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19), від 31 липня 2023 року (справа № 335/8285/22).

Із заяви позивача вбачається, що станом на 13.09.2025 року ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитним договором №26.09.2024-100001106 від 26.09.2024 року, тобто вже після відкриття провадження у даній справі на стадії судового розгляду, окрім того позивачем також заявлено вимогу про відшкодування відповідачем судових витрат, на якій він наполягав у позовній заяві, що додатково вказує на наявність між сторонами неврегульованих спірних питань, вказані обставини дають підстави дійти висновку про наявність спору між сторонами на час звернення до суду та про відсутність у зв`язку з цим правових підстав для закриття провадження у відповідності до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт відсутності предмету спору на час пред`явлення позову, тому заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Логош Тетяни Василівни про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 222, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Логош Тетяни Василівни про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 28.01.2026 р.

Суддя І. М. Адаменко