КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 760/18489/25

номер провадження №22-ц/824/1899/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року /суддя Кицюк В.С./

у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції, Управління автоматичної фіксації порушення правил дорожнього руху, Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органів Національної поліції України та державної виконавчої служби.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто з усіма додатками. /а.с. 56/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивачем була подана заява про усунення недоліків позовної заяви, тому недоліки були усунуті вчасно; твердження суду про неусунення недоліків не відповідає дійсності; судом проявлено надмірний формалізм при застосуванні ч. 3 ст. 185 ЦПК України; посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2024 року у справі № 320/14843/23, провадження № 11-153заі23 (ЄДРСРУ № 116670839), де зазначено, що неповнота обґрунтування позовних вимог, навіть очевидна, не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та подальшого її повернення; стверджував про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідачі про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформовані належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертались.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою від 14 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 18 липня 2025 року позовну заяву повторно залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати двох днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що в разі неусунення недоліків у строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, ухвала від 18 липня 2025 року надіслана представнику позивача в електронний кабінет 18 липня 2025 року. Позивач недоліки позовної заяви не усунув у встановлений строк.

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ст. 185 ЦПК України про те, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений строк, тому позовну заяву слід повернути.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що позивачем були вчасно усунуті недоліки позовної заяви та що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм при застосуванні ч. 3 ст. 185 ЦПК України, є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Солом`янського районного суду від 14 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Апелянт вказує, що усунув недоліки, в матеріалах справи наявна його заява.

Після цього ухвалою від 18 липня 2025 року позовну заяву повторно залишено без руху, строк для усунення недоліків встановлено в межах двох днів з дня отримання копії ухвали, з чітким роз`ясненням наслідків неусунення - повернення заяви як неподаної. Довідка про доставку електронного документу підтверджує, що ухвала від 18 липня 2025 року була надіслана представнику позивача в електронний кабінет саме 18 липня 2025 року. Позивач жодних дій для усунення недоліків у встановлений строк не вчинив - будь-яка реакція (подання виправленої заяви, додаткових документів, клопотання про поновлення строку чи пояснень) відсутня.

Отже, суд першої інстанції вірно застосував ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повторне залишення без руху відбулося саме через те, що позивач, не належним чином усунув недоліки.

Так, позивачу, зокрема, необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

15.07.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява про звільнення від сплати судового збору.

Водночас, відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Разом з тим, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом першої інстанції клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору в порядку, регламентованому ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір», залишено без задоволення, зокрема, у зв`язку з чим, повторно залишено позов без руху.

Після другого залишення без руху позивач не вчинив жодних дій протягом наданого строку. Твердження апелянта про вчасне подання заяви про усунення недоліків не підтверджується матеріалами справи - таких документів у справі немає саме після повторного залишення позову без руху.

Посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2024 року у справі № 320/14843/23 (провадження № 11-153заі23) не є релевантним. У вказаній постанові йшлося про те, що неповнота обґрунтування позовних вимог сама по собі не може бути єдиною підставою для залишення без руху, якщо позовна заява формально відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Водночас, індивідуальні обставини даного позову інші.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про повернення позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та ґрунтуються на припущеннях, які суперечать матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: