УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді Балацької О.Р.,

присяжних Єрейської В.Л., Кушнарьової Л. І.,

з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,

учасників справи:

представника заявника адвоката Мартинова О.Ю.,

представника особи, яка визнається безвісно відсутньою адвоката Любаренка І.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у судовому засіданні в м. Рівне матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

встановив:

15 жовтня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла на розгляд заява представника ОСОБА_2 адвоката Мартинова Олексія Романовича про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій заявник просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2025 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2025 року заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

Представником заявника у встановлений судом строк усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження у справі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно зі статтею 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження серед інших і справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Мартинов О.Ю. покликаючись на положення частини 2 статті 307 ЦПК України просив суд встановити опіку над майном ОСОБА_3 . Вказує, що у спільній власності заявника та особи щодо якої подано заяву про визнання безвісно відсутньою знаходиться спільна квартира. Заявник є пенсіонером і самостійно здійснює її утримання, тому виникає необхідність вирішення питання щодо оплати за комунальні послуги та догляд за майном. Щодо наявеості іншого майна у заявниці та судовоого спору в господарському суді не заперечив.

Заінтересована особа ОСОБА_1 , що є матр`ю ОСОБА_3 , щодо вказаного клопотання заперечила. Крім того, вказала, що заява є безпідставною, оскільки її донька жива і здорова, проживає з дітьми закордоном. Зазначає, що у зв`язку з попередніми стосунками із заявником, вчинення насильства щодо її доньки і внуків, ОСОБА_4 не підтримує зв`язку із заявником.

Представник особи, яка визнається безвісно відсутньою ОСОБА_5 , адвокат Любаренко І.О., в судовому засіданні заперечив щодо клопотання поданого представником заявника. Крім того,подав до суду клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання особи безвісти відсутньою, посилаючись на те, що така заява є завідомо безпідставною та подана з метою зловживання процесуальними правами, оскільки заявник уже має низку чинних судових справ з тією ж особою (щодо поділу майна, визначення способу участі у вихованні дітей, усунення перешкод у спілкуванні, переведення прав та обов`язків покупця), а також тому, що під час розгляду справи в окремому провадженні виникає спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження. У зв`язку з цим просить суд застосувати положення ч. 3 ст. 44 ЦПК України та ч. 6 ст. 294 ЦПК України та залишити заяву без розгляду, роз`яснивши заінтересованим особам право подати позов на загальних підставах.

Крім того, представник ОСОБА_5 адвокат Любаренко І.О. подав до суду письмові пояснення ОСОБА_5 , у яких вона повністю заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2 , зазначаючи, що наявний спір про право, а саме щодо набуття права власності на її майно, та просить залишити заяву без розгляду.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 підтримала клопотання адвоката Любаренко І.О. Вказала, що ця справа є штучною і просила суд задовольнити клопотання про повернення заяви та документів заявнику.

Представник заявника адвокат Мартинов О.Ю. заперечує проти зазначених клопотань про залишення заяви без розгляду, стверджуючи, що заява про визнання особи безвісти відсутньою подана у межах чинного законодавства та не містить ознак зловживання процесуальними правами, оскільки метою є встановлення факту безвісної відсутності саме ОСОБА_3 , а не вирішення спору про майно. Зазначає, що наявність інших судових справ не виключає можливості розгляду заяви в окремому провадженні, оскільки це різні правовідносини, а також вказує, що відсутність особи за зареєстрованим місцем проживання є підставою для визнання її безвісно відсутньою, у разі появи такої особи таке рішення може бути скасоване в майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що представник заявника просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відстуньою.

Водночас суд встановив, що між заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існують тривалі та невирішені спірні правовідносини майнового та пов`язаного з ними немайнового характеру, які є предметом розгляду судів різних юрисдикцій.

Зокрема, між сторонами розглядаються судові справи щодо поділу майна подружжя (ЄУН 569/14585/21), визначення порядку користування нерухомим майном (ЄУН 569/4484/22), усунення перешкод у користуванні майном (ЄУН 569/4484/22), а також господарський спір, пов`язаний з переходом прав на об`єкти нерухомості (ЄУН 918/90/22), у якому заявник є безпосередньо заінтересованою особою.

Верховний Суд у Постанові № 202/14972/23 від 09.04.2025 зазначає, що сам по собі факт втрати зв`язку заявника із особою, яку просить визнати безвісно відсутньою і фактична відсутність у заявника відомостей про її місце перебування не є безумовною підставою для визнання особи безвісно відсутньою. Крім того, суд повинен перевірити обґрунтованість мети визнання особи безвісно відсутньою (Постанова Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 756/7364/24 (провадження № 6117580св24).

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Водночас у ч. 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд зазначає, що справи окремого провадження можливі лише за відсутності спору між заінтересованими особами щодо обсягу, змісту чи способу реалізації цивільних прав. Наявність між заявником та особою, щодо якої подано заяву, тривалих судових спорів майнового характеру свідчить про існування реального та актуального спору про право, що виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження.

За таких обставин встановлення факту безвісної відсутності ОСОБА_3 матиме безпосередній вплив на обсяг та реалізацію цивільних прав і обов`язків сторін, у тому числі щодо розпорядження спірним майном та реалізації майнових прав заявника, що виходить за межі завдань окремого провадження.

Отже, заявлені вимоги є взаємопов`язаними з наявним між сторонами спором про право, який відповідно до статті 293 ЦПК України не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

У зв`язку з зазначеним, наявністю спірних правовідносин між учасниками провадження та з урахуванням відсутності поданих заявником та його представником доказів в обгрунтування клопотання про встановлення опіки на майном суд відмовляє в задоволенні клопотання про встановлення опіки над майном ОСОБА_3 .

Суд також звертає увагу на положення ч. 3 ст. 44 ЦПК України, відповідно до якого суд має право залишити без розгляду заяву, якщо її подання є зловживанням процесуальними правами. У випадку, коли заявник використовує процедуру окремого провадження з метою вирішення спору про майно або інших цивільних прав, що мають позовний характер, такі дії можуть бути кваліфіковані як зловживання процесуальними правами. Оскільки у справі наявні тривалі спори між сторонами щодо майна, поданою заявою фактично намагаються створити умови для набуття права власності на майно, що належить ОСОБА_3 , та вплинути на предмет уже існуючих судових спорів, що є ознакою процесуального тиску та використання судового механізму не за призначенням.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані копії документів, суд вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки при розгляді даної заяви окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, тому суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Водночас суд роз`яснює, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 13, 257, 294, 258-261, 315, 353-354 ЦПК України, суд,

постановив:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2026 року.

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА

Присяжні Вікторія ЄРЕЙСЬКА

Людмила КУШНАРЬОВА