Справа № 343/35/25
Провадження № 22-ц/4808/20/26
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

секретаря Шемрай Н.Б.

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта адвоката Микулича І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Керніцького І.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр первинної медичної допомоги» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП «Центр первинної медичної допомоги» про відшкодування матеріальної шкоди, згідно з фіскальними чеками, в сумі 8910,00 грн та стягнення 50000,00 грн моральної шкоди,

Свої вимоги мотивував тим, що 1 січня 2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким внесено зміни в частині забезпечення ліками потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань № 2620 - IX від 21 вересня 2022 року. Відповідно до підпункту 7 п. 12 розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105 - XIV Кабінету Міністрів України доручено розширити програми реімбурсації лікарських засобів та медичних виробів з урахуванням найбільш затребуваних препаратів у разі травми на виробництві та професійних захворювань. До 01.01.2023 в частині забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, зокрема ліками, займався колектив Фонду страхування від нещасних випадків. Справу ОСОБА_2 передали в ПФУ м. Івано-Франківськ, а йому, при зверненні, порекомендували звернутись до сімейного лікаря або до лікуючого лікаря.

Він був на обліку у Долинській багатопрофільній лікарні у лікаря-невропатолога, який призначав препарати (діагноз - черепно-мозкова травма): церебролізин, нейрорубін, вартість яких відшкодовував Фонд страхування від нещасних випадків.

Препарати лікувальні зареєстровані в МОЗ і пройшли клінічне дослідження. На жаль, заміни їм немає. Через відмову надання медичної допомоги призначеними препаратами він вимушений купувати їх в аптеці №3 «Адоніс», оскільки Фонд від нещасних випадків мав угоду з аптекою «Адоніс» стосовно медичних препаратів вважав, що невідшкодування йому вартості придбаних ліків спричинило матеріальну шкоду та моральну шкоду, яку просив стягнути з відповідача.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Центр первинної медичної допомоги» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено. Рішення обґрунтовано тим, що позивачем не доведено спричинення шкоди КП «Центр первинної медичної допомоги».

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись із законністю ухваленого рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати як незаконне, оскільки суд розглянув справу поверхнево, односторонньо, без належного аналізу оцінки доказів. Доводи апелянта зводяться до тверджень викладених у позові.

Також апелянт просить врахувати, що стаття 282 ЦК України передбачає право на усунення небезпеки, яка загрожує життю та здоров`ю внаслідок неправомірної підприємницької діяльності. Твердження відповідача, що ним була надана медична допомога не відповідає дійсності, оскільки це видно з амбулаторної картки хворого. Він приходив на прийом, однак лікар не виписала призначення, яке б давало йому можливість безоплатно отримати необхідні для життя ліки. У КНП не надано ніяких ліків, ним за власні кошти на суму 8910,00 грн придбані ліки; 50000,00 грн моральної шкоди оцінює із врахуванням того, що в нього з цього приводу був артеріальний тиск 200/110 мм рт.ст. Таким чином, відповідач спричинив йому і моральну шкоду , яку він просив стягнути, оскільки заподіяно фізичного болю, позивач є особою з інвалідністю, погіршився його стан здоров`я, однак суд не врахував його доводи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Позиція інших учасників справи

Учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні апелянт та представник апелянта вимоги скарги підтримали, просили її задоволити.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність, апеляційну скаргу просив відхилити.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.09.2023 є особою з інвалідністю 2 групи.

Щодо ОСОБА_1 було складено акт про нещасний випадок на виробництві від 24.06.1980 про те, що внаслідок нещасного випадку 23.06.1980 йому було спричинено черепно-мозкову травму.

Згідно із довідкою КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» ДМР Центральна ЛКК № 194/18 від 4.10.2023, діагноз ОСОБА_1 , 1940 року народження, наслідки ЧМТ (1980 р) у вигляді органічної неврологічної с-ки Стійкий цефалічний с-м, вести було-атактичний с-м.

Як вбачається із копії довідки № 98 б/п про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, серія 10 ААА № 010428 від 20.10.2010, ОСОБА_1 , дата огляду: 20.10.2010, група інвалідності: друга т/к, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 80 % повічно.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. За рахунок Державного бюджету України окремо здійснюється фінансове забезпечення програм громадського здоров`я, заходів боротьби з епідеміями, проведення медико-соціальної експертизи, діяльності, пов`язаної з проведенням судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, та інших програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Права та гарантії у сфері охорони здоров`я, що стосуються медичного обслуговування, забезпечення лікарськими засобами та медичними виробами, передбачені іншими законами України для певних категорій осіб, фінансуються за окремими програмами за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, цільових страхових фондів та інших джерел, не заборонених законодавством. Органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, підвищення оплати праці працівників (програми "місцевих стимулів"), а також місцеві програми надання населенню медичних послуг, місцеві програми громадського здоров`я та інші програми в охороні здоров`я.

Статтею 4 Закону встановлено, що у межах програми медичних гарантій держава гарантує громадянам, іноземцям, особам без громадянства, які постійно проживають на території України, та особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, повну оплату за рахунок коштів Державного бюджету України необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, пов`язаних з наданням: 1) екстреної медичної допомоги; 2) первинної медичної допомоги; 3) спеціалізованої медичної допомоги;4) паліативної медичної допомоги; 5) реабілітації у сфері охорони здоров`я; 6) медичної допомоги дітям до 16 років; 7) медичної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; 8) послуги з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.

Програмою медичних гарантій визначаються перелік та обсяг медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів, оплата яких гарантується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Медичні послуги, лікарські засоби та медичні вироби, не включені до програми медичних гарантій, не підлягають оплаті за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на реалізацію програми медичних гарантій, але можуть покриватися за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на реалізацію відповідних державних програм та заходів, місцевих бюджетів, медичного страхування, юридичних і фізичних осіб та з інших джерел, не заборонених законодавством.

Обсяг коштів Державного бюджету України, що спрямовуються на реалізацію програми медичних гарантій, щорічно визначається в Законі України про Державний бюджет України як частка валового внутрішнього продукту (у відсотках) у розмірі не менше 5 відсотків валового внутрішнього продукту України. Видатки на програму медичних гарантій є захищеними статтями видатків бюджету. Звуження програми медичних гарантій не допускається, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 8 даного Закону встановлено, що договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між Уповноваженим органом та закладом охорони здоров`я незалежно від форми власності чи фізичною особою- підприємцем, яка в установленому законом порядку одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, що відповідають встановленим Кабінетом Міністрів України вимогам до надавача медичних послуг за програмою медичних гарантій, та має відповідати умовам закупівлі, специфікаціям до медичних послуг, а також враховувати визначений у програмі медичних гарантій обсяг забезпечення медичними послугами відповідно до потреб у межах кожного госпітального округу.

Порядок включення (виключення) лікарських засобів до (з) Національного переліку основних лікарських засобів та/або до (з) переліків лікарських засобів, що закуповуються за кошти державного бюджету для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я, із застосуванням державної оцінки медичних технологій, затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України 04 січня 2022 року за № 4, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 січня 2022 року за № 95/37431, визначає процедуру включення (виключення) лікарських засобів до (з) Національного переліку основних лікарських засобів та/або переліків лікарських засобів, що закуповуватимуться за кошти державного бюджету для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я. До Національного переліку включаються лікарські засоби, необхідні для забезпечення надання медичної допомоги населенню, які зареєстровані в установленому законодавством порядку в Україні або (за необхідності) зареєстровані компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади та лікарські засоби, що за централізованою процедурою зареєстровані компетентним органом Європейського Союзу та застосовуються на території цих країн чи держав-членів Європейського Союзу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення» від 25 березня 2009 року № 333 (у редакції, яка діяла станом на травень 2023 року) з 1 вересня 2017 року лікарські засоби, що в установленому законом порядку зареєстровані в Україні та включені до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого цією постановою, підлягають закупівлі закладами і установами охорони здоров`я, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів. Обсяги потреби в закупівлі лікарських засобів визначаються за видами медичної допомоги в порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я. За наявності бюджетних асигнувань, що залишаються після визначення повного обсягу потреби в лікарських засобах, включених до Національного переліку основних лікарських засобів, замовники можуть також здійснювати закупівлі лікарських засобів, що в установленому законом порядку зареєстровані в Україні та не включені до зазначеного Національного переліку. При цьому закупівля лікарських засобів здійснюється за принципом максимальної економії та ефективності із застосуванням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 № 1303 "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань", безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування провадиться групам населення та за категоріями захворювань згідно з додатками 1 і 2. Безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, зазначені у переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 1996 року № 1071.

Відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб.

На звернення ОСОБА_1 щодо компенсації йому витрат на придбання ліків державні органи та лікарські установи надавали відповідні роз`яснення.

Зокрема, Головне управління Пенсійного фонду України в області повідомило, що з 1 січня 2023 року набув чинності Закон України від 21 вересня 2022 року № 2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими внесено зміни в частині забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання ліками. Потерпілі внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, відповідно до визначених потреб, мають право на забезпечення реабілітацією, медичними послугами, медичними виробами та лікарськими засобами за рахунок коштів Державного бюджету України через програму державних гарантій медичного обслуговування населення, що проводиться відповідно до вимог законів України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я». Щоб скористатися даною програмою, ОСОБА_1 необхідно звернутись до сімейного лікаря або лікуючого лікаря. Відповідно до підпункту 7 пункту 12 розділу VII прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами, Кабінету Міністрів України доручено розширити програми реімбурсації лікарських засобів та медичних виробів з урахуванням найбільш затребуваних препаратів у разі травми на виробництві та професійних захворювань (повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.10.23).

На звернення ОСОБА_1 до Івано-Франківської облдержадміністрації від 05.02.2024 № М-299/03/26 щодо виписування рецептів на церебролізин, актовегін та нейрорубін і забезпечення медикаментами потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до Закону України від 21.09.2022 № 2620-ІХ, Департамент охорони здоров`я облдержадміністрації (повідомлення Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації від 01.03.2024 № М-6/64) заявнику повідомив, що відповідно до п.1 ст. 15 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплат. Закон не містить положень про забезпечення потерпілого ліками. Відповідно до постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, які зареєстровані в Україні в установленому порядку та включені до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я. Дія цієї постанови не поширюється на лікарські засоби, вартість яких відшкодовується за договорами про реімбурсацію, укладеними відповідно до законодавства. Відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями закладів охорони здоров`я за місцем проживання цих осіб. Для отримання рецепта на медикаменти на пільговій основі позивачу необхідно звернутись до сімейного лікаря. В разі наявного плану лікування, призначеного вузькопрофільним спеціалістом, при умові, що препарат включено до протоколу лікування даної нозології, а також, якщо даний препарат включений до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 № 333 «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення» (зі змінами) сімейний лікар оформить рецепт для отримання необхідного лікарського засобу на пільгових умовах. Вказані заявником медикаменти станом на сьогодні не входять в Національний перелік лікарських засобів, та не можуть бути відшкодовані за жодною державною чи місцевою програмою.

Позивач ОСОБА_1 , згідно з даними копії довідки сімейного лікаря звертався до сімейного лікаря 14.06.2024.

У повідомлені КНП від 16.07.2024 на заяву позивача з цього приводу було зазначено, що відповідно до постанови КМУ від 17.08.1998 № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, які зареєстровані в Україні в установленому законом порядку і включені до галузевих Стандартів у сфері охорони здоров`я.

Дія цієї постанови не поширюється на лікарські засоби, вартість яких відшкодовується за договорами про реімбурсацію, укладеними відповідно до законодавства. Відпуск лікарських засобів безоплатного та на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб проводиться аптеками за рецептами виписаними сімейним лікарем згідно Національного переліку лікарських засобів.

Проте, вказані заявником медикаменти станом на сьогодні не входять у Національний перелік лікарських засобів та не можуть бути відшкодовані за жодною державною чи місцевою програмою.

Також, у відповідь на заяву ОСОБА_3 від 21.11.2024 КНП «Долинська баготопрофільна лікарня» повідомила, що після проведеної розмови, пацієнту ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до лікаря-невропатолога консультативно-діагностичного центру КНП «Долинська баготопрофільна лікарня» для корекції лікування відповідно до захворювання та стану здоров`я (повідомлення КНП «Долинська баготопрофільна лікарня» від 11.12.2024 № М-29).

Таким чином, державні установи та лікувальні заклади роз`яснили ОСОБА_1 порядок та умови відшкодування вартості ліків.

З наведеного вбачається, що придбання ліків, про відшкодування вартості яких просить позивач, за діючими національними програмами не відшкодовується. Позивачем не доведено, що в силу законодавчо визначеного обов`язку чи в силу інших обставин у відповідача існує обов`язок у відшкодуванні вартості таких ліків чи їх безоплатній видачі.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, посилання позивача щодо невідповідності повідомлень КНП фактичним даним стосовно неналежного лікування та перебування у лікарні не знайшло свого підтвердження.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової чи моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та його вини в її заподіянні.

Майнова шкода це всі витрати і збитки, що виникли у майні потерпілого внаслідок настання певної події. При цьому, при доведенні факту її спричинення встановленню підлягають всі її згадані складові: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та його вини в її заподіянні.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_1 було складено акт про нещасний випадок на виробництві від 24.06.80 згідно із яким внаслідок нещасного випадку 23.06.1980 року йому було спричинено черепно-мозкову травму. Згідно із довідкою КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» ДМР Центральна ЛКК № 194/18 від 4.10.2023, діагноз ОСОБА_1 , 1940 року народження, наслідки ЧМТ (1980 р) у вигляді органічної неврологічної с-ки Стійкий цефалічний с-м, вести було-атактичний с-м. Згідно копії довідки № 98 б/п про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, серія 10 ААА № 010428 від 20.10.2010, ОСОБА_1 , дата огляду: 20.10.2010, група інвалідності: друга т/к, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 80 % повічно.

Згідно долучених до позову фіскальних чеків на загальну суму 8910 грн, позивач придбав у аптечному пункті ліки, вартість яких вважає, що повинен відшкодувати відповідач як спричинену йому матеріальну шкоду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції з цього приводу обґрунтовано виснував, що позивачем не доведено факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди.

Твердження апелянта щодо того, що така шкода спричинена невідшкодуванням йому, 8910,00 грн вартості придбаних ліків через аптеку, не заслуговують на увагу, оскільки у справі відсутні докази щодо наявності причинного зв`язку у неотриманні позивачем компенсації вартості лікарських засобів саме через винні дії чи бездіяльність відповідача.

Так само не підтверджено доказами і спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок наведених обставин , тому і в цій частині доводи апелянта безпідставні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм надано правильну правову оцінку, рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 січня 2026 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта