Справа № 166/1660/25 Головуючий у 1 інстанції: Свистун О. М.
Провадження № 22-ц/802/254/26 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із даним позовом. Вказувало, що ОСОБА_1 07 червня 2021 року за власного волевиявлення в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту № 100489973. ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (sms) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 100489973 від 07.06.2021. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 100489973 від 07.06.2021 (далі Кредитний договір) та на підставі платіжного доручення відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 5000 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. Згідно з умовами договору відступлення прав вимоги № 08Т 14 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за Кредитним договором на користь ТОВ Діджи Фінанс», у зв`язку з чим позивач набув право вимоги до відповідача.

Згідно із договором відступлення права вимоги сума боргу відповідача перед новим кредитором становить 22450 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, заборгованість за відсотками 16500 грн, заборгованість за комісійними винагородами 950 грн.

У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов Кредитного договору на адресу ОСОБА_1 , зазначену в Кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс» із зазначенням порядку погашення заборгованості. Однак позичальник не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені Кредитним договором.

За наведених підстав просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 22450 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та 5000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2025 позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь Т ОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 100489973 від 07 червня 2021 року у розмірі 7450 гривень, з яких тіло кредиту 5000 гривень, відсотки за користування кредитом 1500 гривень, комісія за надання кредиту 950 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «Діджи Фінанс» подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом не відповідає вимогам закону. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розподілити судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що строк кредитування обмежений лише 15 днями, оскільки сторонами погоджено умови щодо пролонгації дії договору.

З апеляційної скарги вбачається, що позивач оскаржує рішення, в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків у визначеному у позовній заяві розмірі а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача.

Відповідно до вимог частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 05 лютого 2026 року, тобто дата складення повного судового рішення.

За частинами першою, другою статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2021 року ОСОБА_1 на вебсайті miloan.ua створив та заповнив Анкету-заяву на кредит № 4985576, у якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту, місце роботи та щомісячні доходи.

Вказана Анкета-заява також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, обробку, підписання договору.

Позичальник шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений.

У подальшому 07 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5000 грн (п. 1.2 Кредитного договору) зі строком кредитування 15 днів з 07 червня 2021 року (п. 1.3 Кредитного договору) та терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22 червня 2021 року (п. 1.4 Кредитного договору). Комісія за надання кредиту 950 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту (п. 1.5.1 Кредитного договору). Проценти за користування кредитом 1500 грн, які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Кредитного договору).

Пунктом 2.3. Кредитного договору передбачено пролонгацію строку кредитування.

Продовження вказаного у п. 1.3. Кредитного договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.).

Пунктом п. 2.3.1.2. Кредитного договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Кредитного договору.

Розділ 2.3 Кредитного договору (пролонгація на стандартних (базових) умовах) є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и), щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України, і яка(і) полягає(ють) у:

а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил;

б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно з п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору (п. 2.3.2 Договору).

За правилами п. 4.2. Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Кредитного договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підписуодноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послут) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 6.4. Кредитного договору укладення товариством договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки у письмовій формі.

Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Згідно із п. 7.1 Кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

З копії платіжного доручення № 28477183 від 07.06.2021 року вбачається, що ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачем по справі ОСОБА_1 належним чином, перерахувавши на його картковий рахунок грошові кошти в сумі 5000 грн.

Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан», заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 21 серпня 2021 року становить 22450 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 16500 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 950 грн заборгованість по комісії за надання кредиту.

Між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» 14 вересня 2021 року укладено договір факторингу № 08Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги.

Згідно з витягом з додатку до договору факторингу № 08Т від 14.09.2021, відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 22450 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, заборгованість за відсотками 16500 грн, заборгованість за комісією 950 грн.

ТОВ «Діджи Фінанс» ОСОБА_3 25 липня 2025 року на адресу відповідача скеровано вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 22450 грн.

Факт підписання договору позики сторонами, його відповідності Закону України «Про електронну комерцію», отримання кредитних коштів та факту переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК « Діджи Фінанс» прав вимоги за цим договором, сторонами не оспорюється, а встановлені в цій частині рішення суду першої інстанції обставини справи позивачем не оскаржуються.

Рішення, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 гривень та комісії 950 грн за договором про споживчий кредит № 100489973 від 07 червня 2021 року не оскаржується, то відповідно до норм ст. 367 ЦПК України апеляційним судом у цій частині рішення не переглядається та на предмет законності й обґрунтованості не перевіряється.

Задовольняючи частково позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1500, 00 грн, суд першої інстанції вважав, що заборгованість за процентами нарахована позивачем поза межами строку кредитування визначеному в п. 1.3 договору (15 днів).

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими оскільки зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях.

Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.

Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Проценти за користування кредитом: 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування (п. 1.5.2). Водночас, згідно з п. 1.6 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6).

У п. 2.3.1 сторони погодили, що продовження строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 договору, може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах.

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством. Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 цих Правил, у тому числі, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3.1.1).

Згідно з пунктом 2.3.1.2. Договору про споживчий кредит № 100489973 від 07.06.2021 року, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6. Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Викладені вище умови договору свідчать про те, що сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (у даному випадку 22.06.2021), а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з пунктами 1.3 та 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, пунктом 3.2.5 Договору (пункт 2.4.2 Договору).

Водночас, пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог

Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Судом встановлено, що станом на 22.06.2021 кредит не було повернуто, і відповідач продовжив користуватись кредитними коштами.

Згідно з відомості про щоденні нарахування та погашення за період з 07.06.2021 по 22.06.2021 проценти за користування кредитом становили 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом - 200 грн на день. З 23.06.2021 року по 21.08.2021 року проценти за користування кредитом нараховувались від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, відповідно до пунктів 1.6, 2.3.1.2 Договору про споживче кредитування та становили 5,00% - 250 грн на день.

Нарахування процентів за період з 07.06.2021 року по 22.06. 2021 року здійснювалось за ставкою 2,00 % від суми залишку кредиту. Оскільки відповідач станом на 22.06.2021 року не повернув суму отриманих в кредит коштів та не сплати відсотки, то нарахування процентів за період з 23.06.2021 року по 21.08.2021 року здійснювалось за стандартною ставкою (5,00 % від суми залишку кредиту за кожен день користування) у порядку, встановленому пунктами 1.6, 2.3.1.2.

Враховуючи зазначене нарахування процентів за період з 23.06.2021 року по 21 серпня 2021 року здійснювалося за правилами, встановленими частиною першою статті 1048 ЦК України та в межах строку кредитування, з урахуванням пролонгацій на строк: 60 днів з 23.06.2021 року по 21 серпня 2021 року, що обумовлено договором.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за відсотками (плати за користування кредитом) після закінчення попередньо визначеного строку кредитування, який було пролонговано відповідно до умов договору, у розмірі 15000 гривень за період з 23.06.2021 року по 21 серпня 2021 року.

Відтак, розмір відсотків, за користування кредитом у межах строку дії договору (з 07.06.2021 року по 21.08.2021 року) складає 16500 гривень, а тому саме ця сума і підлягає до стягнення на користь позивача.

Відповідно до статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи, зокрема: залишив поза увагою умови кредитного договору, у зв`язку з чим неправильно розрахував розмір заборгованості за процентами, що потягло за собою неправильне визначення загальної заборгованості.

Тому рішення суд першої інстанції необхідно змінити, виклавши його в редакції цієї постанови.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні з позовом до суду ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило судовий збір у сумі 2422,40 грн., а при зверненні з апеляційною скаргою 3633,60 грн.

Оскільки вимога позовної зави та апеляційної скарги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено, то позивач має право на відшкодування витрат по сплаті судового збору у сумі 6056, 00 гривень з відповідача.

Згідно з ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Окрім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 гривень, які документально підтверджені, за відсутності заяви відповідача про їх не співмірність.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2025 року змінити, виклавши її в редакції цієї постанови.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () заборгованість за договором про споживчий кредит № 100489973 від 07 червня 2021 року у розмірі 22450 гривень, з яких тіло кредиту 5000 гривень, відсотки за користування кредитом 16500 гривень, комісія за надання кредиту 950 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () 6056, 00 гривень судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги та 9000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: