Провадження № 2/524/1324/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 м. Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

07.01.2026 судом відкрите провадження по справі за позовом ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

05.02.2026 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи.

Разом з тим, 08.01.2026 через систему "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду із заявою про повернення позову та судового збору по причині погашення заборгованості відповідачем у повному обсязі.

09.01.2026 через систему "Електронний суд" представник позивача надва суду заяву про закриття провадження по справі та повернення судового збору по причині відсутності предмета спору у зв`язку із погашенням заборгованості відповідачем у повному обсязі.

Інших заяв, клопотань до суду не надходило.

Суд, враховуючи, що стороною позивача змінена позиція щодо завершення провадження по справі з повернення позову на закриття провадження з тих самих підстав, ознайомившись із заявою про закриття провадження по справі та доданими доказами, дійшов висновку про таке.

Ст. 255 ЦПК України визначені підстави для закриття провадження по справі, зокрема у разі відсутності предмета спору та відмови позивача від позову, що прийнята судом.

Фактичний зміст поданої представником позивача заяви свідчить про відмову сторони позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем у повному обсязі після пред`явлення позову, разом з тим правовою підставою закриття провадження по справі зазначено саме відсутність предмета спору.

Суд враховує постанову Верховного Суду від 21.04.2021 по справі № 199/9188/16-ц, згідно якої поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У разі відмови позивача від позов суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч. 3 ст. 142 ЦПК України).

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10.04.2019 по справі № 456/647/18, від 13.05.2020 по справі № 686/20582/19-ц.

Матеріали справи свідчать, що з позовом ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернулося до суду 16.12.2025, тобто на момент звернення заборгованість за кредитним договоро була наявна та спір існував. Як слідує із платіжної інструкції № 9776 від 11.12.2025, позивач за подання позовної заяви сплатив 2422,40 грн судового збору.

Сама по собі сплата відповідачем заборгованості після відкриття провадження, тобто виконання відповідачем претензій майнового характеру на стадії судового розгляду не свідчить про відсутність спору між сторонами. Проте, що дійсний намір позивача направлений на відмову від позову свідчить зміст клопотання щодо повернення судових витрат у повному розмірі.

З урахуванням звернення представника позивача до суду із заявою, що свідчить про відмову від позову внаслідок задоволення позовних вимог відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого за подання позову до суду, що становить 1211,20 грн, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1ст. 255 ЦПК України із роз`ясненням ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 142, 255, 256, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дебт Коллекшн» (, м. Київ, вул. Саперне поле, 12, нежитлове приміщення 1008) 50 % судового збору, сплаченого за подання позову до суду, в сумі 1211 грн 20 коп (платіжна інструкція № 9776 від 11.12.2025).

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Мельник