Справа № 296/9495/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника позивача адвоката Касьяненка Д.Л. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Козиря В.К. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Бобровиця питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька із запису про народження дитини та клопотань позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

22.12.2025 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшли клопотання про витребування доказів, в яких просить витребувати : з військової частини НОМЕР_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за останні 6 місяців; у відповідного органу (військової частини НОМЕР_1 / ТЦК та СП / ВЛК) копії висновків ВЛК щодо відповідача (рішення ВЛК; категорію придатності до військової служби; дату проходження ВЛК; (остання відома дата це серпень 2025року); наявність або відсутність встановленої інвалідності); у відповідача копію договору оренди житла, документи, що підтверджують фактичну сплату орендної плати (квитанції, банківські виписки тощо); з військової частини, де проходить службу відповідач, або з відповідного фінансового органу: довідку про повний розмір грошового забезпечення відповідача за останні 6 місяців; відомості про всі додаткові виплати, премії, надбавки, бойові та інші винагороди за цей період.

25.12.2025 року представник відповідача адвокат Козир В.К. подав до суду зустрічну позовну заяву про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька із запису про народження дитини та заяву про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову.

27.01.2026 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування документів у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В судовому засіданні позивач та її представник просять задовільнити подані клопотання про витребування доказів та заперечують щодо прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом в одне провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні просить об`єднати зустрічний позов з первісним в одне провадження та заперечує проти задоволення клопотань про витребування, оскільки вони подані з порушенням строку, а у разі задоволення клопотань, відповідач надасть витребувані докази.

Заслухавши сторони у справі, вивчивши матеріали клопотань про витребування доказів та матеріалаи зустрічного позову, у сукупності з матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотань про витребування доказів , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази,які містятьінформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджуютьзаявлені вимогичи запереченняабо маютьінше значеннядля розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленнісудового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК). Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинні бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставини (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як роз`яснено у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, предметом розгляду цивільної справи є стягнення аліментів, позивачем та її представником не обґрунтовано у клопотанні, як дані докази встановлюють наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування і мають значення для вирішення даної цивільної справи, враховуючи зміст заявлених вимог.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що клопотання позивача та її представника про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки докази, які вони просять витребувати, безпосередньо не стосуються доведення обставин з приводу яких заявлено позов та подані в порушення строків, передбачених ЦПК України.

Крім того, до клопотань про витребування доказів, не долучені відомості про неможливість самостійного отримання доказів.

За даних обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотань про витребування доказів, пред`явлених позивачем та її представником, у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Щодо питання про прийняття зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 04.12.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.12.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

22.12.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

25.12.2025 року представник відповідача адвокат Козир В.К. подав до суду зустрічну позовну заяву про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька із запису про народження дитини та заяву про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому провадженні суд, зокрема, вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи; встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення.

Відповідно до положень ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Статтею 194 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано лише до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.12.2025 року вбачається, що судом був встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду, суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернутись до суду.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

При цьому, відповідачем було реалізовано своє право на подання відзиву 22.12.2025 року, однак зустрічний позов останнім пред`явлено у вказаний строк не було.

При цьому, у заяві про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову, поважних підстав для поновлення строків для пред`явлення зустрічного позову стороною відповідача не наведено.

Із поданого зустрічного позову вбачається, що відповідач оспорює батьківство.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Задоволення позову про виключення запису з актового запису про народження дитини може слугувати підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів, згідно з ч. 2 ст. 197 СК України, і бути тою іншою обставиною, що має істотне значення, в цьому випадку, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові ВС від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, проте таке звільнення не є імперативним.

Також суд враховує, що відповідачем у зустрічній позовній заяві заявлено клопотання про призначення експертизи, задоволення котрого може мати наслідком зупинення провадження у справі.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦПК України, не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Більше того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, недоцільно об`єднувати в одне провадження вимоги, сумісний розгляд яких ускладнює вирішення справи та призводить до затягування судового процесу.

Згідно з п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає, що прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених ч. 2 ст. 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача)". Також, Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі №522/9011/19 зауважує, що недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Таким чином, суд дослідивши матеріали за зустрічним позовом, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини приходить до обгрунтованого висновку, що спільний розгляд вказаних первісного та зустрічного позовів є недоцільним, оскільки їх об`єднання істотно розширить предмет доказування та призведе до затягування розгляду справи по суті та призведе до порушення прав дитини на забезпечення достатнього рівня життя.

Більше того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, недоцільно об`єднувати в одне провадження вимоги, сумісний розгляд яких ускладнює вирішення справи та призводить до затягування судового процесу.

Вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, а відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє права заявника звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.1, 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що повернення зустрічного позову не обмежує його право звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 84, 127, 193, 194, 260, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Козиря Валентина Костянтиновича про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу зустрічного позову.

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька із запису про народження дитини

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька із запису про народження дитини, повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що він має право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Копію зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька із запису про народження дитини долучити до матеріалів справи.

У задоволенні клопотань позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

На ухвалу суду у частині повернення зустрічного позову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Бойко