ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Красвітної Т.П., Макарова М.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Асоціації «Об`єднань співвласників багатоквартирних будинків «Олімпік-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року Асоціація «ОСББ «Олімпік-2» звернулась до суду з позовом, пред`явленим до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з витрат на утримання спільного майна у розмірі 20 903,00 грн, заборгованості по внеску до ремонтного фонду у розмірі 6 123,00 грн, судового збору у сумі 3 028,00 грн, а також витрат на правову (правничу) допомогу адвоката у сумі 10 000,00 грн (т. 1 а.с. 1-5).

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року позовні вимоги Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» заборгованість з витрат на утримання спільного майна у розмірі 20 903,00 грн, заборгованість по внеску до ремонтного фонду у розмірі 6 123,00 грн, а всього: 27 026,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» судові витрати у розмірі 3 028 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

В іншій частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено (т. 1 а.с. 54, 56-57).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (т. 1 а.с. 62-65).

Постановою Дніпровського апеляційного суду 21 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року - залишено без змін (т. 1 а.с. 188-194).

Ухвалою Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 травня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року у справі за позовом Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127537241).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року - залишено без задоволення. У роз`ясненні постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року відмовлено (т. 1 а.с. 208-210).

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року за нововиявленими обставинами (т. 1 а.с. 212-218).

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів по справі та про визнання доказів неналежними та недопустими - відмовлено.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Судові витрати понесені заявником ОСОБА_1 залишено за його рахунок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» витрати на правничу допомогу в сумі 4 300 грн (т. 2 а.с. 76-79).

Не погодившись із такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 83-92).

Постановою Дніпровського апеляційного суду 15 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн (а.с. 168-179).

24 листопада 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» сформував заяву про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року, обґрунтовуючи її тим, що постанова містить висновки, які є суперечливими та ускладнюють розуміння мотивів відхилення ключових доводів, керуючись ст. 271 ЦПК України, просить суд роз`яснити висновки суду з наступних питань:

- На підставі якого конкретного доказу (з посиланням на номер аркуша справи) або фактичного твердження, наявного у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що факт відсутності протоколу загальних зборів ОСББ «Олімпік-2Б» про делегування повноважень був «відомий» заявнику до винесення судового рішення, що оскаржується, та чому його підтвердження після остаточного завершення касаційного провадження не може бути кваліфіковано як нововиявлена обставина в розумінні ч. 1 ст. 423 ЦПК України?

- Чому відмова суду першої інстанції у вчиненні процесуальної дії, необхідної для повного з`ясування обставин (витребування ключового доказу, який підтверджує належність позивача), була розцінена апеляційним судом лише як «незгода», а не як істотне порушення норм процесуального права, яке підлягало перевірці відповідно до вимог статей 376, 382 ЦПК України, та яким чином ця відмова не вплинула на законність ухваленого рішення?

- Чому апеляційний суд не взяв до уваги письмове заперечення на вимоги представника позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, яке було подано заявником до суду першої інстанції (і про яке зазначено в апеляційній скарзі як про додаток/документ від 09.07.2025 року), та чому це заперечення не було розцінене судом як належний «доказ» або «клопотання» у контексті статей 137 та 141 ЦПК України, що підлягає оцінці?

- Чому Суд не врахував той факт, що «Додаткові пояснення» від 06.09.2025 року були подані заявником саме з метою усунення формального недоліку некоректної назви попереднього документа («Доповнення до апеляційної скарги» від 18.08.2025 року), який був повернутий судом виключно через назву, але за змістом не містив нових вимог чи доказів, а лише уточнював правову позицію?

- На підставі якої норми процесуального права (крім ч. 1 ст. 364 ЦПК України, яка стосується нових доказів та доповнень до суті вимог) апеляційний суд застосував процесуальний строк до права заявника подавати письмові пояснення (уточнення правової позиції), що є реалізацією принципу змагальності, а не зміною предмету чи підстав апеляційної скарги?

- Який саме процесуальний строк (з посиланням на конкретну статтю ЦПК України) встановлений для подання учасником справи додаткових пояснень щодо вже поданої апеляційної скарги?

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, дослідивши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний порядок роз`яснення судового рішення регулюється положеннями статті 271 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (частина четверта зазначеної статті).

Частиною другою статті 271 ЦПК України передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи зі змісту положень зазначених норм, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Незрозумілим слід вважати таке судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Суть роз`яснення судового рішення полягає у тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в такому роз`ясненні.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі №607/2611/22, від 05 квітня 2023 року у справі №127/16528/20, від 15 червня 2022 року у справі №759/1382/19.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі №233/3676/19 (провадження №14-65цс20) зазначено, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, механізм, визначений статтею 271 ЦПК України, не може використовуватися, якщо хтось з осіб, які беруть участь у справі, не погоджується з висновками суду по суті спору або не розуміє мотивування судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року залишено без змін.

Оскільки постанова Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року є чіткою та зрозумілою, не допускає різного тлумачення, у колегії суддів відсутні підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 271, 381 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені «21» січня 2026 року.

Повний текст ухвали складено «26» січня 2026 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: Т.П. Красвітна

М.О. Макаров