Справа №: 398/2254/25
провадження №: 2/398/225/26
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" лютого 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12640,00 грн, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, 05.12.2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 96536, шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримала кредит в розмірі 4000,00 грн, строком на 7 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки 2% на день або 730% річних. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 96536 від 05.12.2019 року. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 13.01.2025 року в розмірі 12640,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8640,00 грн.

27.05.2025 ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

21.10.2025 року представник відповідача Калінін Сергій Костянтинович подав до суду відзив на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та стягнути з позивача судові витрати за надання правової допомоги, понесені відповідачем, в розмірі 5000,00 грн. Суду зазначив, що матеріалами справи не підтверджено факту укладання кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором, на підтвердження отримання відповідачем суми кредиту. Наполягав на відсутності в матеріалах справи доказів, з яких можна було б установити, що ОСОБА_1 пройшла ідентифікацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ЗАЙМЕР» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону чи електронну пошту, які б вона сама зазначила. При цьому, приєднаний до матеріалів справи договір не містить підписів сторін договору, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом, оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору. Позивачем, разом із позовною заявою, направлено до суду копію інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке не відповідає вимогам чинного законодавства для первинних бухгалтерських документів. З наданої суду відповіді слідує, що грошові кошти ніби перераховані через невстановленого посередника, проте у наданому позивачем кредитному договорі відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Позивачем не надано до суду належного та допустимого доказу нібито отримання відповідачем коштів від ТОВ «ЗАЙМЕР». Відтак, надана позивачем виписка з особового рахунка за кредитним договором № 96536 не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості. Зазначив, що як вбачається з договору № 96536 від 05.12.2019 кредит надається строк на 7днів до 11 грудня 2019 року, при цьому позивачем не надано належного розрахунку, з якого можливо було б встановити базу нарахування процентів, період нарахування процентів, розмір процентів, застосованого за період прострочення, даних про внесення платежів. Незважаючи на недоведеність позовних вимог, сторона відповідача вважає за необхідне звернути суд увагу, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону та долученому позивачем договору, оскільки розмір заборгованості за відсотками нараховано за межами строку дії кредитного договору. Крім того представник відповідача звернув увагу суду, що з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн не відповідає критеріям співмірності, реальності та розумності розміру, а отже є значно завищеним та несправедливим. Наполягав, що з боку адвоката не потребувало значного часу для надання такої консультації, вивчення документів та складання позовної заяви відносно відповідача, оскільки справи відносно осіб, які є боржниками за договорами самі по собі є ідентичними, в свою чергу, сама позовна заява не є змістовою та вказана категорія справ (стягнення заборгованості) є розповсюдженою. Окрім цього, згідно Єдиного реєстру судових рішень, який міститься у вільному доступі, містяться рішення в аналогічних справах, де ТОВ«КЕШ ТУ ГОУ» зверталось до боржників з аналогічними позовами, тобто, аналогічні послуги в аналогічних справах до інших боржників.

24.10.2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі та стягненні з відповідача понесені позивачем судові витрати. Зазначив, що договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Доводи відповідача щодо неукладеності кредитного договору є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами, що підтверджують факт укладення договору в електронній формі відповідно до вимог законодавства. На виконання пункту 1.4 Договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (Platon), яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з якого вбачається, що 05.12.2019 о 21:00:05 було проведено транзакцію на суму 4 000,00 грн, картки НОМЕР_1 . Крім того наполягав, що відповідач, укладаючи кредитний договір з ТОВ «ЗАЙМЕР», погодилась на наступні умови, передбачені кредитним договором: відповідно п.1.1. за цим Договором, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідно до п.1.2. за цим Договором, кредит надається строком на 7 днів, тобто до 11.12.2019. Строк дії договору 7 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором, відповідно до п.1.3. за цим Договором, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Крім того, відповідно п.2.3. за цим Договором, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Наполягав, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, з урахуванням кваліфікації, досвіду та завантаженості адвоката. Відтак, заперечення відповідача щодо недоведеності понесених витрат є безпідставними.

24.12.2025 року в ході підготовки справи до судового розгляду судом витребувано від АТ КБ «Приват Банк» письмові докази, які становлять банківську таємницю.

Справа призначена до судового розгляду.

З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною уразі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі,в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

05.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансово кредиту № 96536, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, KL2134. Також відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором графік платежів.

За цим договором відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00, строком на 7 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% в день.

Відповідно до відомостей ТОВ «Платежі онлайн» від 25.02.2025, відповідачу були перераховані 05.12.2019 року кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 4000,00 грн. що підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Зокрема, з інформації банку вбачається, що банківська картка № НОМЕР_2 емітована 4000,00 грн.

28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 96536 від 05.12.2019 року в загальному розмірі 12640,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8640,00 грн, дата закінчення договору 11.12.2019 року.

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

На підставі зазначеного, дослідивши долучені до матеріалів справи наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця ТОВ «ЗАЙМЕР» на укладення кредитного договору, позивачем доведено належними та достовірними доказами існування зазначених кредитних правовідносин, погодження основних умов кредитування, а також видачу кредитних коштів. Доказів на спростування встановлених судом обставин, в тому числі незаконного заволодіння персональними даними ОСОБА_1 іншими особами, вчинення відносно неї шахрайських дій матеріали справи не містять.

Твердження представника відповідача щодо відсутності доказів укладання спірного договору і факту отримання кредитних коштів відповідачем є безпідставними, адже, підписавши кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, відповідач погодилася з усіма його умовами, в тому числі з розміром відсоткової ставки за надання кредиту. Аргументи зазначенні адвокатом Калініним С.К. у відзиві на позовну заяву висновків суду не спростовують та зводяться лише до ухилення ОСОБА_1 від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань.

Спірний договір про надання кредиту підписаний відповідачем електронним підписом, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 96536 від 05.12.2019.

Згідно з випискою з особового рахунку (розрахунком), наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 13.01.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 12640,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8640,00 грн.

За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за договором № 96536 перед ТОВ «ЗАЙМЕР», чи сплати сум кредитної заборгованості новому кредитору.

За умовами договору № 96536 від 05.12.2019 сторони погодили строк кредитування 7 днів відповідно, а нарахування відсотків за користування кредитними коштами після строку кредитування суперечить приписам законодавства згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.

Отже, сума заборгованості відповідача за кредитним договором в частині заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягає перерахунку наступним чином: 4000,00 грн (тіло кредиту) х 2 % (відсоткова ставка в день) : 100% х 7 днів (строк кредитування) = 560,00 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося і поза межами строку кредитування, тобто після 11.12.2019 року. Доказів пролонгації строку дії договору позивачем до суду не надано.

У відповіді на відзив представник позивача наполягав, що відповідно до п. 2.3 кредитного договору за ОСОБА_1 обліковується заборгованість по відсоткам за фактичну кількість днів користування кредитом.

В той же час суд зауважує, що відповідальність за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань визначена п. 4.2 кредитного договору, умови якого узгоджено сторонами, що передбачає в разі неповернення кредиту в строк до 11.12.2019 року боржник несе відповідальність у виді пені в розмірі 5% від суми несвоєчасного виконання зобов`язання починаючи з першого дня прострочення.

Відповідно до долученого представником позивача в порядку усунення недоліків розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором вбачається, що прострочені відсотки на суму 8080,00 грн нараховані до 09.06.2020 за 181 днів прострочення відповідачем виконання зобов`язання, тобто 44,64 грн в день.

Із вказаного розрахунку на суму 8080,00 грн суд, будучи позбавлений можливості достовірно встановити природу вказаної заборгованості, чи правильно позивач визначив розмір вказаних відсотків та чи відповідає їх нарахування умовам укладеного 05.12.2019 кредитного договору чи нарахована сума заборгованості по відсоткам як міра відповідальності за неналежне виконання договору чи як проценти за правомірне користування кредитом на умовах пролонгації строку дії договору, визнає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене та враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт користування кредитними коштами та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування в межах строку дії кредитного договору, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту від № 96536 від 05.12.2019 4560,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 560,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Інші аргументи сторін висновків суду не спростовують.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивач просив суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 10500,00 грн на професійну правничу (правову) допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, прайс-листа, акта про отримання правової допомоги від 09.06.2025, згідно з якими сторони погодили надання правових послуг адвокатом, що складається з надання юридичної консультації по вказаній справі тривалістю 1 годину на загальну вартість 2000,00 грн, складання позовної заяви та аналіз судової практики для подачі заяви до суду, тривалістю 2,5 години на загальну вартість 5000,00 грн, інші клопотання, заяви подані до суду у вказаній справі тривалістю 1,5 години на загальну вартість 3000,00 грн, канцелярські витрати на суму 500,00 грн, отримані позивачем послуги з правничої (правової) допомоги обраховуються на загальну суму 10500,00 грн.

Однак, суд вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є значно завищеним.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною та не потребує значного часу і об`єму робіт щодо підготовки матеріалів для подання до суду відповідної позовної заяви, судова практика в цій категорії справ є сталою, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, представник позивача подав позовну заяву та відповідь на відзив через систему «Електронний суд».

З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості суд, часткового задоволення позову вважає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн.

Крім того представник відповідача просив суд стягнути з позивача, понесені відповідачем витрати в сумі 5000,00 грн на професійну правничу (правову) допомогу. На підтвердження наданих адвокатом послуг подав договір про надання правової допомоги № 25 від 13.10.2025 року, додаток № 1 до нього перелік рекомендованих ставок адвокатського гонорару, затвердженого АБ «Калінін і партнери» від 17.07.2018, акт виконаних робіт від 21.10.2025 року, згідно якого адвокатом надано відповідачу юридичні послуги: усна консультація, вивчення та аналіз позовної заяви з додатками, складання, оформлення, подання до суду в інтересах клієнта відзиву на позовну заяву, тривалістю 10 годин на загальну суму 5000,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог суд за взаємним зарахування залишає витрати сторін на професійну правничу допомогу як фактично понесені.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 874,00 грн (36,08% від 2422,4 грн).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, код за ) заборгованість за кредитним договором № 96536 від 05.12.2019 року у загальному розмірі 4560 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят) грн 00 коп., з яких:

4000,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту;

560,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 874 (вісімсот сімдесят чотири) грн 00 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 02.02.2026 року.

Суддя І.П.Шинкаренко