Справа № 587/1609/25
Номер провадження 22-ц/816/1538/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі:

головуючого Черних О.М.(суддя-доповідач),

суддів: Криворотенко В.І., Петен Я.Л.

секретаря судового засідання Овчаренко М.В.

учасники справи:

заявник (стягувач) Публічне Акціонерне Товариство «Український комунальний банк»,

боржник (скаржник) ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Сумський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства «Український Комунальний Банк» на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року у складі судді Степаненко О.А.,

УСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У квітні 2025 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Мачула А.А. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області, заінтересована особа - Публічне Акціонерне Товариство «Український комунальний банк».

Скарга мотивована тим, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 травня 2011 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АБ «Укркомунбанк» 133773 грн 74 коп - заборгованість за кредитним договором, в дольовому порядку 1337 грн 74 коп судовий збір та 120 грн витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

З примусового виконання виконавчого листа Сумського районного суду Сумської області № 2-360 від 24 травня 2011 року Сумським відділом державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області було відкрито виконавче провадження № 288391143, в рамках якого, державним виконавцем винесена постанова від 15 березня 2012 року про арешт майна боржника та оголошено заборона на його відчуження.

Адвокат Мачула А.А.. у скарзі на дії державного виконавця, посилаючись на те, що виконавче провадження № 28839143 закінчено, а Сумський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області позбавлений можливості скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, просила суд першої інстанції зобов`язати Сумський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області вчинити дії щодо зняття арешту (реєстраційний номер № 12278620) на невизначене нерухоме майно власником якого є ОСОБА_1

19 грудня 2025 року представник скаржниці ОСОБА_1 адвокат Мачула А.А. звернулася до Сумського районного суду Сумської області з заявою про забезпечення скарги (позову) шляхом тимчасової заборони вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79711932, відкритому Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року у складі судді Степаненко О.А. заяву представника скаржниці Паламарчук І.В. про забезпечення скарги задоволено. Тимчасово заборонено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79711932, відкритому Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми.

Суд першої інстанції виходив із того, що предметом оскарження за скаргою ОСОБА_1 є правомірність дій державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа у справі №2-360 від 05 вересня 2025 року і на даний час існує реальний ризик подвійного стягнення у відкритому виконавчому провадженні № 79711932, та у виконавчому провадженні № 28839143, яке вже закрите

Таким чином, дії державного виконавця у межах зазначеного виконавчого провадження до розгляду цієї скарги по суті можуть вплинути на майнові права заявника, тому відповідно до вимог статей 149, 150 ЦПК України, які регулюють забезпечення позову, заява про забезпечення скарги на дії та рішення державного виконавця є обґрунтованою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі представник Публічного Акціонерного Товариства «Український комунальний банк» просить оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2026 року справу передано судді-доповідачеві Черних О.М.

Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 12 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження в указаній справі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 12 січня 2026 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника Публічного Акціонерного Товариства «Український комунальний банк» мотивована тим, що судом порушено вимоги процесуального права, оскільки положеннями статей 149-153 ЦПК України, якими врегульовано питання забезпечення позову, не можуть бути застосовані при розгляді скарги на дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця. Тимчасова заборона вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79711932, відкритому Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми є блокування виконання законного судового рішення щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в межах виконавчого провадження № 79711932.

При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду (пункт 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

28 січня 2026 року через канцелярію суду представник скаржниці ОСОБА_1 адвокат Мачула А.А. подала відзив, в якому не погоджується з вимогами представника Публічного Акціонерного Товариства «Український комунальний банк». Вважає, що посилання апелянта з приводу безпідставності звернення з заявою про забезпечення позову в рамках оскарження дій державного виконавця є надмірним формалізмом. Зазначила, що скаржниця ОСОБА_1 звернулась до суду в рамках судового контролю за виконанням рішення суду і судом першої інстанції було встановлено реальний та безпосередній ризик подвійного стягнення з останньої, і як наслідком призвело б до порушення її прав, а тому її заява про забезпечення скарги (позову) була задоволена. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скаргапредставника Публічного Акціонерного Товариства «Український комунальний банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Звертаючись до суду зі скаргою представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Мачула А.А., оскаржувала дії державного виконавця щодо зняття арешту не нерухоме майно ОСОБА_1 накладеного державним виконавцем Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області у виконавчому провадженні № 28839143. Одночасно заявник просив забезпечити його скаргу шляхом тимчасової заборони вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79711932 відкритому Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми.

Суд першої інстанції при ухваленні судового рішення керувався положеннями статей 149, 150 ЦПК України, які регулюють забезпечення позову.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Суд, задовольняючи заяву про забезпечення скарги, представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Мачули А.А., у порушення вищевказаних положень закону не звернув уваги на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги шляхом тимчасової заборони вчинення виконавчих дій, оскільки відповідно до положень вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Повноваження суду першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

У ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом тимчасової заборони вчинення виконавчих дій.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення зазначених положень закону не врахував, що заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій державного виконавця, оскільки такі заходи застосовуються судами під час розгляду справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд не мав правових підстав для задоволення заяви представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Мачули А.А., про забезпечення скарги, використовуючи інститут цивільного процесуального права - забезпечення позову.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про скасування судового рішення суду першої інстанції і відмову у задоволенні заяви, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» слід стягнути витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанцій у розмірі 2662 грн 40 коп.

Висновки про застосування норм права

Cуд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця шляхом зупинення реалізації майна, оскільки згідно з положеннями норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню чи порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може вважатись такою, що постановлена з додержанням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволення заявипредставника скаржника ОСОБА_1 адвоката Мачули А.А. про забезпечення скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного Акціонерного Товариства «Український комунальний банк» задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року про забезпечення скарги - скасувати.

У задоволенні заяви представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Мачули Антоніни Анатоліївни про забезпечення скарги шляхом тимчасової заборони вчинення виконавчих дій - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Український комунальний банк» () витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанцій у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 29.01.2026.

Головуючий О.М. Черних

Cудді: В. І. Криворотенко

Я.Л. Петен