Справа № 461/2100/25Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 22-з/811/316/25 Доповідач в 2-й інстанції Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Савуляка Р.В.,Шандри М.М.

Секретар Іванова О.О.

у відсутності учасників справи,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Багрія Олега Любомировича про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -адвоката Конюшко Дениса Борисовича на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Багрій Олег Любомирович, до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

10 березня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Багрій Олег Любомирович через підсистему "Електронний суд" подав до Галицького районного суду міста Львова позовну заяву до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Просив стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 96623,06 грн. та судові витрати.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96623,06 грн майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - адвокат Конюшко Денис Борисович.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Конюшко Дениса Борисовича залишено без задоволення. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2025 року залишено без змін.

12 грудня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Багрій О.Л. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткової постанови.

Заява мотивована тим, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції розмірі 5000,00 грн. Зазначений розмір витрат підтверджується копією Договору про надання правової допомоги від 27.02.2025 року, Додатковим договором від 20 червня 2025 року, актом наданих послуг від 10.12.2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України у разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що заява про ухвалення додаткового рішення містить лише вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу, тому така підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Багрія О.Л. про ухвалення додаткової постанови про стягнення судових витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Згідно з ст.ст.133,134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21 виклав наступний висновок щодо застосування наведених норм:- «з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Натомість наслідком закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, є залишення заяви без розгляду».

Подаючи заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених судових витрат після ухвалення постанови апеляційним судом, представник позивача-адвокат Багрій О.Л. не подав обґрунтувань поважності причин не подання доказів про понесення витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Таким чином, у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу необхідно відмовити, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі. Також у порушення вимог ст.134 ЦПК України, адвокат не надав попереднього розрахунку судових витрат, що також дає суду підстави для відмови у задоволенні заяви.

Отже, з врахуванням норм ст.ст.141,246 ЦПК України, а також висновків Верховного Суду, які є релевантними станом на сьогодні та на момент розгляду заяви про ухвалення додаткової постанови у цій справі Львівським апеляційним судом, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Оскільки адвокатом Багрієм О.Л. не наведено поважних причин неподанням ним доказів про відшкодування судових витрат до закінчення розгляду апеляційної скарги, а також неподання попереднього розрахунку судових витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст.133; 137; 141; 270; 381-384; 388-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 -адвоката Багрія Олега Любомировича про ухвалення додаткової постанови у справі № 461/2100/25 відмовити .

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 12 січня 2026 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

М.М.Шандра