Провадження № 2/557/197/2026
Справа № 557/1842/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 січня 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

І. Суть спору

Представник -адвокат Герус Б.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у у розмірі 13000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

ІІ. Стислий виклад позицій учасників справи.

А. Позиція позивача.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.06.2009 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають троє спільних дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Рясниківською сільською радою Рівненської області, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Рясниківською сільською радою Рівненської області, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Рясниківською сільською радою Рівненської області.

З лютого 2025 року сторони проживають окремо. Неповнолітні діти зареєстровані та проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки розмір її заробітної плати складає лише близько 11000 грн. і є недостатнім для забезпечення дітей. Просить врахувати, що старший син навчається у ОСОБА_6 професійному ліцеї, а донька ОСОБА_7 хворіє, що потребує додаткових витрат. Відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Арм-Еко» і отримує заробітну плату у розмірі близько 30000 грн., а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 13000 грн. на утримання своїх неповнолітніх дітей. У цю суму позивачем включено, як витрати на харчування, одяг та взуття, так і витрати на навчання, медичні препарати, вітаміни, витрати на дозвілля дітей та їх розвиток.

За таких обставин, вказуючи на приписи Сімейного кодексу України, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 13000 грн. на щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дітьми повноліття.

Б. Позиція відповідача.

Відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

ІІІ. Рух справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою від 31.10.2025 за позовною заявою відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Протокольними ухвалами від 05.12.2025, 23.12.2025 судові засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, відносно якого у суду відсутні дані щодо належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

IV. Пояснення учасників справи.

Позивач та її представник - адвокат Герус Б.І. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності. Згідно поданої заяви, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзиву на позов не подав.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

V. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 08.06.2009 Рясниківською сільською радою Гощанського району Рівненської області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Також установлено, що сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Рясниківською сільською радою Рівненської області, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Рясниківською сільською радою Рівненської області, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Рясниківською сільською радою Рівненської області.

Неповнолітні діти сторін зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка, видана Бабинською сільською радою Рівненської області за №93 від 16.07.2025.

Неповнолітні діти сторін син ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 навчаються, ОСОБА_9 - на І курсі Клеванського професійного ліцею, ОСОБА_7 у 7 класі, а Іванна у 4 класі Рясниківської філії Бабинського ліцею, про що свідчать довідки-характеристики, видані навчальними закладами.

З наданої позивачем довідки про доходи, виданої КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» за №332 від 18.07.2025, вбачається, що ОСОБА_1 працює молодшою медичною сестрою з догляду за хворими і розмір нарахованої їй заробітної плати за період квітень 2025-червень 2025 склав 34218,90 грн.

Згідно консультативного висновку спеціаліста №123498997 від 28.08.2025 КП «РОДЛ», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено діагноз «»М 53-85.Інші уточнені дорсопатії, попереково-грудинний відділ. Порушення постанови».

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2026 рік» установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.

У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Тому і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

При вирішенні спору суд враховує що незалежно від того, проживають батьки дитини разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний допомагати утримувати її і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку. І те, що хтось з батьків проживає окремо, не звільняє його від обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальним принципом забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Ухвалюючи рішення про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище позивача та відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач є працездатною особою, доказів щодо перебування на його утриманні інших осіб суду не надав, офіційно працює, а також вікову категорію дітей та звичайні їх потреби, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і аліменти в розмірі 3512 грн., тобтоодного прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2026, на кожну дитинущомісячно, є необхідним та достатнім для утримання дітей сторін від одного з батьків.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів був поданий 28.10.2025, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

VІ. Розподіл судових витрат

На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 273,280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 3512 (три тисячі п`ятсот дванадцять) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 28 жовтня 2025 і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судові витрати по справі - судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНКПОПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНКПОПП НОМЕР_6 .

Суддя П.В.Тишкун