КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Марченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», поданою представником Якуб Ганною Олександрівною, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Петренко Н.О., у місті Києві, у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, у якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 194702, 42 грн та стягнути з відповідача судовий збір.

Позивач зазначає, що з 01 травня 2018 року він є виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (ЦО/ЦПГВ), а з 01 листопада 2021 року - послуг з постачання теплової енергії та гарячої води (ТЕ/ПГВ).

Відповідач, яка є споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 систематично не оплачувала надані їй послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 194 702, 49 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року позов КП «Київтеплоенерго» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник КП «Київтеплоенерго» - Якуб Г.О. подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було встановлено факт реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , відтак підтверджено факт споживання відповідачем комунальних послуг за вказаною адресою.

Відмову у стягненні вартості наданих комунальних послуг з ОСОБА_1 з підстав не пред`явлення позивачем вимог до інших зареєстрованих у квартирі споживачів вважає помилковим, оскільки передбачено право позивача звертатися до суду до кожного з боржників окремо.

Помилковим вважає і мотиви відмови про ненадання позивачем доказів стосовно правового статусу квартири та недоведеності заборгованості осіб, які споживають послуги, оскільки вказані вимоги не обґрунтовані нормами права.

Вказує, що районним судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було застосовано норм права, які регулюють спірні правовідносини , а саме приписи ч. 1 ст. 64 ЖК України та закріплений ЦК України правовий інститут солідарної відповідальності.

Разом з тим, вказана справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, тоді як ціна позову перевищує 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження, що є додатковою підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

28 січня 2026 року від КП «Київтеплоенерго» надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2025 року відповідачу була направлена копія ухвали суду про відкриття провадження від 25 червня 2025 року, однак зазначена кореспонденція повернулася на адресу суду із зазначенням адресат померла.

Для встановлення факту смерті відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 Київським апеляційним судом було зроблено запит до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про наявність чи відсутність зареєстрованого акту про смерть відносно ОСОБА_1 .

У відповідь на запит суду Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомило, що направило за належністю для подальшого розгляду та виконання даного запиту до Боярської міської ради Фастівського району Київської області.

У відповідь на запит суду Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомило, що за результатами перевірки, яка проведена по архіву Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо наявності актового запису про смерть зазначеної у запиті особи виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Боярським міськрайонним відділом державної адміністрації актів цивільного Фастівського району Київської області, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Провадження у даній справі було відкрито 25 червня 2025 року, а відповідач померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до відкриття провадження у вищезазначеній справі.

Як убачається з правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 жовтня 2023 року у справі № 688/181/23 № 688/189/23 відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною першою статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35це20), викладено такі правові висновки: "Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язано з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно, від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.".

Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження № 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) та багатьох інших.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено обов`язок суду закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 255 ЦПК України.

За таких обставин, встановивши, що відповідач ОСОБА_1 померла до відкриття провадження у справі (08 жовтня 2023 року), і на момент смерті вона не набула статусу учасника справи, суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255, 377 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року скасувати, провадження у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Текст постанови складено 28 січня 2026 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв