Дата документу 28.01.2026 Справа № 336/6280/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/6280/24 Пр. № 22-ц/807/18/26Головуючий у 1-й інстанції: Петренко Л.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2024 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (зміна назви на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» зареєстрована 16.05.2025 року на підставі рішення річних загальних зборів акціонерів, протокол № 36 від 07.05.2025 року, надалі АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО») до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» звернулось до суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.3-13), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 94048,72 грн., від сплати якої відповідач на користь позивача у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 2422,20 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 28 листопада 2023 року під час здійснення технічної перевірки електроустановки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності власника житлового будинку ОСОБА_1 , яким було забезпечено безперешкодний доступ, виявлено порушення, а саме: «п. 5.5.5. ПРРЕЕ. Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку та комутація її з побутовою електроустановкою при відключених після облікових фазному та нульовому автоматичних вимикачах. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на ділянці ввідного проводу від ізоляторів до вхідних клем лічильника в стіні будинку. Порушення виявлено під час технічної перевірки, продемонстровано споживачу». У зв`язку із виявленим порушенням та відповідно до пунктів 5.5.5, 8.2.5 ПРРЕЕ було складено Акт про порушення № 10013689 від 28.11.2023 року (далі - Акт про порушення). В акті про порушення № 10013689 від 28.11.2023 року зазначено, що самовільне підключення виконано мідними проводами із перерізом 2,5 мм2 та 2*2,5 мм2, яке виконано приховано, схему обліку відновлено, самовільне підключення - відключено ( п. 4, п. 6, п. 7 та п. 9 Акту № 10013689). Акт про порушення № 10013689 від 28.11.2023 року підписано з боку представників оператора системи та Відповідачем ОСОБА_1 із зауваженнями. Як зазначено в п. 11 Акту про порушення, Відповідача було запрошено 27.12.2023р. на засідання комісії з розгляду складеного Акту про порушення № 10013689 від 28.11.2023 року. 27 грудня 2023 року на засідання комісії з розгляду Актів про порушення для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії Відповідач з`явився, тому 27.12.2023 р. протокольним рішенням комісії затверджено розрахунок необлікованої електричної енергії по Акту про порушення № 10013689 від 28.11.2023 року в розмірі 14457 кВт*год. на загальну суму 94048 грн. 72 коп., що оформлено відповідним протоколом № 335 від 27.12.2023 р. Другий примірник цього протоколу, розрахунку, рахунок на сплату необлікованої електроенергії по акту № 10013689 від 28.11.2023р. Відповідач отримав нарочно 27.12.2023 р. Відповідач мав право оскаржити через суд рішення комісії з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ, але до теперішнього часу не скористався своїм правом. Відповідач повинен був оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Однак до теперішнього часу відповідачем не сплачено рахунок, виставлений на підставі Акту, що є грубим порушенням умов Договору, а також норм діючого законодавства України. У зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 94048,72 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю суду першої інстанції Петренко Л.В. (т.с.1 а.с.54). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року (т.с.1 а.с.141-143) у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» про захист прав споживачів відмовлено. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року (головуючий: Гончар М.С., члени колегії Кочеткова І.В., Трофимова Д.А. - матеріали оскарження ухвали а.с.101-102) у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суджу м. Запоріжжя від 26 липня 2024 року у цій справі відмовлено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2024 року (т.с. 2 а.с. 136-149) позов позивача у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» () заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 94048,72 грн.

Повернуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «ЗАПОРІЖЖЖЯОБЛЕНЕРГО» сплачений судовий збір, відповідно до квитанції № 1546 від 05 березня 2024 року, у сумі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с.154-157, 159-160) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

В автоматизованому порядку 06.01.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с.162). Ухвалою апеляційного суду від 06.01.2025 року (т.с. 2 а.с.163-164) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 08.01.2025 року (т.с. 2 а.с.165). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 09.01.2025 року (т.с. 2 а.с.166), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с.167), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді доповідача у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (т.с. 2 а.с.229).

Позивач надав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (т.с. 2 а.с. 175-228).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 16.04.2025 року, не відбувся та був відкладений (довідка т.с. 2 а.с. 230) через приймання суддею-членом колегії Подліяновою Г.СМ. участі у підготовці для підтримання кваліфікації суддів судових палат у цивільних справах апеляційних судів Національною школою суддів України, у період з 14.04.2025 року по 18.04.2025 року включно, яка не давала підстав для заміни її в автоматизованому порядку іншим суддею у цій справі.

18 червня 2025 року позивач подав апеляційному суду клопотання про врахування зміни його найменування з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», зареєстрована 16.05.2025 року на підставі рішення річних загальних зборів акціонерів, протокол № 36 від 07.05.2025 року із додатками на підтвердження останнього (копії витягу та Статуту на АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» у тому числі - т.с. 3 а.с. 1-18)

17.06.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційному суду клопотання про допуск в якості його представника у цій справі в апеляційному суді ОСОБА_2 , якій не є адвокатом (т.с. 2 а.с. 235-242).

Апеляційним судом листом від 17.06.2025 року в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України відповідачу (т.с. 2 а.с. 243) ОСОБА_1 було роз`яснено таке: «…В силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: …3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом… Відповідно до ст. 60 ч. 1, 2 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. 22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1.. ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн. … Ці пункти втрачали чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення. До того часу Верховній Раді треба було привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ. У зв`язку із чим, 19.06.2024 року Верховна Рада України прийняла ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-ІХ, яким внесла зміни: «... У Цивільному процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): 1) пункти 1, 2… частини шостої статті 19 викласти в такій редакції: "1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; …2) частину п`яту статті 274 викласти в такій редакції: 3) пункт 1 частини шостої статті 279 викласти в такій редакції: "1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб"; 4) частину першу статті 369 викласти в такій редакції: "1. Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи". І хоча дана справа після внесення вищезазначених змін у ЦПК України із ціною позову 94048,72 грн. (3028,00 грн. *30 = 90840,00 грн.) перестала бути малозначною. Проте, в силу вимог п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» № 3831-ІХ від 19.06.2024 року, якій набрав законної сили з 19.07.2024 року, установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Таким чином, під час розгляду у суді першої інстанції дана справа була малозначною і представником Кудінова М.С. був Іванов В.І., який не є адвокатом. Проте, вже під час розгляду даної справи апеляційним судом вступили в силу вищезазначені зміни до Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких малозначними справами є … справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому, під час розгляду апеляційним судом дана справа після внесення вищезазначених змін у ЦПК України із ціною позову 94048,72 грн. (3028,00 грн. *30 = 90840,00 грн.) перестала бути малозначною. У зв`язку із чим, апеляційний суд в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: … , вважає за необхідне роз`яснити, що дана справа перестала бути малозначною в силу вимог ст. 19 ч. 6 ЦПК України, а тому вимоги ч. 2 ст. 60 ЦПК України не відносяться до даної справи і, відповідно, представником апелянта Кудінова М.С. у цій справі в апеляційному суді на теперішній час з урахуванням вищезазначених змін може бути лише адвокат…».

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 18.06.2025 року, не відбувся та був відкладений (т.с. 3 а.с. 19-21) в порядку задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 , якій вважав за доцільне скористатись роз`ясненим йому апеляційним судом правом щодо його представника саме адвоката у цій справі.

В автоматизованому порядку 08.09.2025 року суддею Кухарем С.В. у цій справі замінено суддю Онищенка Е.А. у зв`язку із тривалою відпусткою останнього (т.с. 3 а.с. 28-29). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 10.09.2025 року (т.с. 3 а.с. 34-36), не відбувся та був відкладений в порядку задоволення першого клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Ковтун В.І. за призначенням Центру з надання безоплатної правничої допомоги (доручення від 25.06.2025 року т.с. 3 а.с. 47) через відпустку останнього поза межами міста Запоріжжя (т.с. 2 а.с. 30-33).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 26.11.2025 року, не відбувся та був відкладений (т.с.3 а.с. 50-51) в порядку задоволення повторного клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Ковтун В.І. за призначенням Центру з надання безоплатної правничої допомоги) через те, що 10.11.2025 року в його батька стався інфаркт міокарда та останньому показано АКШ (аорто коронарне шунтування серця), вказане оперативне втручання буде проводитись у м. Києві, госпіталізація запланована о 08.00 ранку 25.11.2025 року, з урахуванням дороги до м. Києва із Запоріжжя, у адвоката не буде об`єктивної можливості прийняти участь у судовому засіданні, також не буде можливості застосувати ВКЗ (т.с. 2 а.с. 43-49).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 січня 2026 року (т.с. 3 а.с. 82) доповнення від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 до його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2024 року у цій справі із додатками до них (т.с. 3 а.с. 56-81) повернуто скаржнику.

Самовідводи відсутні, відводів у цій справі не заявлено.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, які з`явились, та зокрема:

- відповідача ОСОБА_1 та представника останнього адвоката Ковтун В.І. (т.с. 3 а.с. 47-49), які у тому числі на запитання апеляційного суду зазначали, що ОСОБА_1 в період виявлення порушення був оформлений як ВПО в Харкові, у будинку фактично жила його дочка, яка зараз перебуває за кордоном; але при складанні вищезазначеного акту про порушення та на засіданні комісії ОСОБА_1 був особисто присутній; дійсно мало місце вищезазначене порушення, яке було виявлено в його присутності та яке є прихованим; на території домоволодіння фактично знаходяться три будинки, одноособовим власником всіх є дійсно відповідач ОСОБА_1 вже давно, у тому числі в порядку спадкування після смерті брата; можливо, ще брат робив це підключення; ОСОБА_1 інших позовів, окрім цієї справи, до суду з приводу вищезазначеного виявленого порушення не подавав, у тому числі після відмови йому у прийнятті вищезазначеного зустрічного позову у цій справі при вищевикладених обставинах; тому, будь-які інші рішення інших судів з приводу спору у цій справі відсутні; ОСОБА_1 є пенсіонером, особою з інвалідністю 2 (другої) групи, розмір вартості не облікованої електроенергії є для нього завеликим;

- представника АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» - адвоката Левіної О.В. (т.с. 3 а.с. 86), яка у тому числі на запитання апеляційного суду зазначала, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні; закон не передбачає підстав для зменшення позивачем чи судом розміру вартості не облікованої електроенергії з будь-яких підстав, проте, питання відстрочки, розстрочки сплати вищезазначеної вартості відповідачем на користь позивача тощо можливо на стадії виконання рішення суду у подальшому за згодою сторін;

перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 2, 4, 5, 7, 10-13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354-355 ЦПК України та виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі, наявності підстав для їх задовлення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, при вирішенні цієї справи суд першої інстанції правильно виходив із такого.

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, положеннями Закону України «Про ринок електроенергії», Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 N 311 (далі - ККО), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 діючих з 11 червня 2018 року (далі - Правила).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. ч. 1, 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

В силу вимог пункту 1.1.1. Правили роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 діючих з 11 червня 2018 року, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до пункту 2.1.2. ПРРЕЕ оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

За змістом пункту 2.1.3. ПРРЕЕ ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

Відповідно до пункту 2.1.5. ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі.

Згідно із п. 2.1.6. ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного електропостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.

За змістом пункту 2.1.7. ПРРЕЕ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, у тому числі у формі електронного документа, підписаного з використанням електронної ідентифікації, у разі укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, сплата рахунка оператора системи, за відсутності заперечень оператора системи.

Пунктом 62 ч.1 ст. 1 Закону України від 13.04.2017 №2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон №2019-VIII) визначено, що побутовим споживачем індивідуальним побутовим споживачем є (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року N 2019-VIII споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону №2019-VIII учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушенням на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

За змістом положень пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: - користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів)(підпункт 1); - здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору (підпункт 4); - дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів (підпункт 5); -забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України (підпункт 6); - узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності (підпункт 10); - своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень(підпункт 19); - не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії (підпункт 20).

В силу умов договору № 532008213 від 21 березня 2013 року про користування електричною енергією, а саме п. 23 договору споживач несе відповідальність за: порушення ПРРЕЕ (п. 23.2), за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж або споживання електричної енергії без приладів обліку (п. 23.4) тощо.

Відповідно до п. 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Згідно із п. 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил, необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням, ЕІС код площадки комерційного обліку, за якою виявлено порушення (за наявності), та у разі виявлення порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, має пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу. Відповідні дані, що посвідчують особу, зазначаються в акті про порушення (крім випадку складення акта у присутності споживача). У разі відмови особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, пред`являти представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу, відповідна відмова особи має фіксуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення та пред`являти документ, що посвідчує його особу, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Якщо графи та рядки акта про порушення не стосуються виявленого порушення, у них проставляються прочерки.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Облік бланків актів про порушення ведеться оператором системи у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою журналі.

Акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися оператором системи протягом трьох років з дня оформлення акта про порушення.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги зауваження відповідача до акту про порушення, посилаючись на те, що відповідач є власником будинку (т.с. 1 а.с. 60 - ст. 82 ч. 1 ЦПК України), зареєстрований (т.с. 1 а.с. 56-57) за вказаною в акті адресою (т. с. 1 а.с. 19-20), є споживачем послуг АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», а тому несе відповідальність встановлену законом за виявлені позивачем порушення.

АТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» надає послуги з розподілу електричної енергії на об`єкт (житловий будинок, ЕІС-код точки комерційного обліку - 62Z689), розташований за адресою: АДРЕСА_2 на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та відкритого особового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 21-24), який є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ст. 82 ч. 3 ЦПК України), т.с. 1 а.с. 58-62), буд. 10.

Та обставина, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та проживає в м. Харкові (т.с. 1 а.с. 114), не впливає на суть даних правовідносин. Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, саме в його присутності представники позивача виявили вказані в акті порушення, він є єдиним власником житлового будинку та споживачем послуг з розподілу електричної енергії АТ «Запоріжжяобленерго».

Як вірно наголосив суд першої інстанції, відповідач не повідомляв позивача про припинення користування електричною енергією, не повідомляв про інших користувачів об`єкта споживача.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Саме споживач зобов`язаний контролювати користування електроенергією та іншими послугами у вказаному будинку, тобто вживати усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання за договором перед ОСР, в тому числі і не допускати безоблікового використання електричної енергії. Саме власник або наймач, що перебуває у договірних правовідносинах із ОСР, несе відповідальність за порушення норм і правил, що регулюють ринок електроенергії, і саме власник або наймач є відповідальною особою за збитки, завдані в результаті безоблікового використання електроенергії, що подається у належні йому на праві власності чи користування об`єкт споживача.

Доводи відповідача щодо дії обставин непереборної сили (відповідно до договору з позивачем), якою у даному випадку виступають обставини, пов`язані з повномасштабним вторгненням рф на територію України, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, оскільки відповідач не надав доказів звернення до Оператора системи із заявами про наявність форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, із проханням припинити подачу електроживлення на свій об`єкт, зупинити надання послуги з розподілу електричної енергії.

Введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання зобов`язань. Тобто підлягає доведенню зв`язок між невиконанням зобов`язань і воєнними діями в Україні. Відповідач не довів такого зв`язку.

Твердження відповідача щодо форс-мажорних обставин та як наслідок звільнення відповідача від відповідальності є безпідставними.

Наявний в матеріалах справи акт про порушення складений відповідно до положень чинного законодавства, є належним доказом, порушень допущених споживачем.

Відповідно до п. 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, у якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

У разі розгляду акта щодо використання на об`єкті побутового споживача електричної енергії на непобутові потреби, оператор системи додатково запрошує на засідання комісії електропостачальника та надсилає копію відповідного акта про порушення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи, у строк до 60 календарних днів від дати складення акта (крім випадків проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломби та/або індикатора, та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії; повторного розгляду акта на засіданні комісії з розгляду актів про порушення). У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення, але не пізніше 90 календарних днів від дати направлення такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 90 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню, крім випадків необхідності проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення. Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження та/або обстеження заводом виробником, перебіг зазначеного терміну починається з дати їх отримання оператором системи.

Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. У разі повідомлення оператору системи про істотні обставини, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття. Споживач може подати оператору системи звернення про перегляд рішення комісії протягом 180 календарних днів з дня прийняття комісією відповідного рішення.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі комісії зазначається ЕІС код точки/точок комерційного обліку, за якою(ими) виявлено порушення (за наявності).

У разі розгляду питання щодо використання на об`єкті побутового споживача електричної енергії на непобутові потреби копія рішення комісії видається/надсилається електропостачальнику.

У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Наявний в матеріалах справи протокол складений відповідно до положень чинного законодавства, є належним доказом, порушень допущених споживачем.

За змістом положень пунктів 8.2.4, 8.2.5, 8.2.6 ПРРЕЕ рішення комісії з розгляду актів про порушення про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного споживача в контексті його відносин з іншим учасником роздрібного ринку електроенергії (оператором системи розподілу, передачі електроенергії, електропостачальником тощо), оскільки встановлює обсяг і вартість необлікованої електроенергії тощо.

Згідно з пунктом 8.4.1 ПРРЕЕ оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

Відповідно до підпункту 6 пункту 8.4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, зокрема самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 8.4.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного або технічного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил), якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або набуття споживачем права власності/користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати набуття споживачем права власності/користування на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до пункту 8.4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави.

При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.

Суд першої інстанції, дослідивши розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії (т.с. 1 а.с. 36), правильно погодився із тим, що він здійснений відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак є належним доказом у цій справі.

Згідно з розрахунком обсяг недорахованої електричної енергії складає 14457 кВт на суму 94048,72 грн. (т.с. 1 а.с. 36).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідач не надав доказів на спростування виявленого порушення.

Відповідно до пункту 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач порушив вимоги п.4 ч.2 ст. 77 Закону №2019-VIII, «Про ринок електричної енергії», підп. 20 пункт 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме здійснив самовільне підключення електропроводки до електричної мережі АТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку, та відповідно до вимог чинного законодавства, умов договору про користування електричною енергією, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж або споживання електричної енергії без приладів обліку.

Розрахунки збитків, проведені позивачем відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Встановивши у діях відповідача порушення Закону №2019-VIII, Правил №312, умов договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача вартість недооблікованої електроенергії у сумі 94048,72 грн.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача у цій справі є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а отже, такими, що підлягають задоволенню у цій справі.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку він вважає такою, що є єдино правильною та єдино можливою. Ці доводи є такими, що фактично дублюють доводи його відзиву на позовну заяву у цій справі у суді першої інстанції (т.с.1 а.с.95-98), яким районний суд вже надав належну оцінку, та з якою погоджується апеляційний суд.

В силу вимог ст. 319 ч. 4 ЦК України власність зобов`язує.

У суду першої інстанції у цій справі в силу вимог закону були відсутні правові підстави для зменшення за рішенням суду у цій справі вищезазначеного розміру вартості необлікованої вартості, визначеного позивачем в установленому законом порядку для стягнення з відповідача на користь позивача за фактом вищезазначеного конкретного порушення..

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач ОСОБА_1 та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування заперечень відповідача проти позову позивача та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 . Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та відповідачем ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 січня 2026 року (т.с. 3 а.с. 82) доповнення від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 до його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2024 року у цій справі із додатками до них (т.с. 3 а.с. 56-81) повернуто скаржнику.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції було правильно, з додержанням вимог ЗУ «Про судовий збір» та ст. 141 ч. ч. 1, 6 ЦПК України вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

Також, апеляційним судом встановлено, що апелянт - відповідач ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю 2 (другої) групи безстроково (довідка МСЕК - т.с.1 а.с.117), в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_1 , враховуючи вік, стан здоров`я, майновий стан тощо останнього, що він не позбавлений права у подальшому у позасудовому чи судовому порядку вирішувати питання з «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» щодо відстрочки, розстрочки та інш. вищезазначеної вартості необлікованої електроенергії вже на стадії добровільного чи примусового виконання рішення суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 30.01.2026 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В. Подліянова Г.С.