Справа № 462/8047/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді

Гедз Б.М., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповдальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Гончарук Д.Р. звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за кредитним договором

№ 16169-04/2023 від 29.04.2023 у розмірі 9 477,50 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 477,50 грн сума заборгованості за відсотками, та просить стягнути також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 в електронному вигляді шляхом підписання електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора укладено Договір про споживчий кредит № 16169-04/2023, відповідно до якого відповідачу на умовах строковості, зворотності, платності надано кредитні кошти на загальну суму 5 000,00 грн, а відповідач як позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Первісний кредитор взяті на себе за кредитним договором № 16169-04/2023 від 29.04.2023 зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши позичальнику у користування кредитні кошти шляхом перерахування банківську картку за реквізитами, вказаними позичальником, однак відповідач свого обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 12.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» (до перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») укладено Договір факторингу

№ 12062023, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало за плату, а ТОВ «Інвеструм Груп» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Надалі, 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27122023-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, серед яких зокрема і позичальник за Договіром про споживчий кредит № 16169-04/2023 на суму 9 477,50 грн, які відповідачем у добровільному порядку не були повернуті. Просив позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу роз`яснено які саме недоліки слід усунути, порядок та строк усунення недоліків.

30.10.2025 на адресу суду за допомогою підсистеми «Електронний Суд» представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 24.10.2025 подав письмову заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача судом про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 двічі скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак як вбачається поштових конвертів, якими відповідачу надсилалась судова кореспонденція, такі повернуто на адресу суду неврученими, зокрема востаннє наділасний судом конверт повернувся до суду 26.01.2026, із зазначенням причини повернення згідно інформації АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання».

За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 29.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , у електронній формі на вебсторінці Товариства, із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» укладено Договір про споживчий кредит № 16169-04/2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 25 днів, тобто до 23.05.2023, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів за реквізитами банківської карти позичальника,

Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.3. Договору за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 36,5% (процентів) річних від суми кредиту у розрахунку 0,10 (процентів) на добу.

Умовами кредитного договору сторонами погоджено порядок нарахування процентів та сплати заборгованості.

Так, відповідно до п.2.3., 2.4. Договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в п. 1.2. Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (1,99 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Підписавши Договір про споживчий кредит № 16169-04/2023 ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовх фінансового кредиту Товариства, а також отримав від Товариства до укладення Договору інформацію, зазначену у частині другій статті12 Закону України «Про фінансові послуги» та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Одночасно із кредитним договором № 16169-04/2023 відповідачем того ж дня 29.04.2023 також підписано і Паспорт споживчого кредиту, який містить усю інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки, загальної вартості кредиту та порядку повернення кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач отримав у користування кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн за кредитним договором № 16169-04/2023 від 29.04.2025, однак взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування таким не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно з Договору факторингу № 12062023 від 12.06.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит», клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту право вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у кдієнта за основними договорами, укладеними між боржники та первісним кредитором.

На підставі цього Договору фактор стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до Акту прийому-передачі, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому.

Надалі, 27 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Інвеструм Груп» укладено Договір факторингу № 27122023-1, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відсутпити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб, - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

З акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 27122023-1 від 27 грудня 2023 року, та згідно з Реєстру боржників від 27.12.2023 вбачається, що право вимоги перейшло і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 16169-04/2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, згідно із вказаними нормами щодо заміни кредитора, за своєю правовою природою договір відступлення права вимоги є договором про заміну кредитора у певному зобов`язанні, яка здійснюється без згоди боржника. В такому договорі сторони мають право самостійно визначити обсяг прав, які переходять до нового кредитора і цей обсяг не вичерпується лише існуючим боргом та при цьому чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином, що спричинило виникнення заборгованості, та згідно розрахунку позивачу як новому кредитору було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 на суму 9 477,50 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У встановлений процесуальним законом строк відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які могли б підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відтак, суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як правонаступник сторони договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, внаслідок порушення останнім умов Договору про надання споживчого кредиту № 16169-04/2023 підставні, а тому підлягають задоволенню.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268ЦПК України, ст. 525,526, 549, 610-612, 625, 634, 1048, 1054 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповдальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповдальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договору про надання споживчого кредиту № 16169-04/2023від 29.04.2023 у розмірі 9 477 (дев`ять тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповдальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт: № НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 02.02.2026.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/8047/25.

Суддя Б.М. Гедз