РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/3556/25

Провадження 2/621/546/26

12 січня 2026 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В.Філіп`євої,

за участі секретаря судового засідання А. Дроздової,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (не з`явилась),

відповідач ОСОБА_2 (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 11.06.2016 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 30.

В обґрунтування позову зазначено, що з 11.06.2016 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося, сторони мають різні погляди на шлюб та сімейне життя, внаслідок чого у них втрачено взаєморозуміння та любов один до одного. На даний час сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка вважає подальше збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить її інтересам, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Позивачка ОСОБА_3 подала заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 подав письмову заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, строк на примирення просить не надавати.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, судом встановлено, що:

11 червня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 30 від 11.06.2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 27.10.2016 року, актовий запис про народження № 124 від 27.10.2016 року (а. с. 5).

Як вбачається з позовної заяви, сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримуються, в зв`язку з чим позивачка вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Відповідач визнав позов в повному обсязі та не оспорював обставини, викладені в позові.

Дослідивши вище вказані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність та взаємний зв`язок, суд зазначає наступне:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 24 Сімейного кодексу України, крім іншого, визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ч. 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до положень статті 110 цього Кодексу.

За змістом статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Досліджуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дочки - відсутній.

Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки клопотань від дружини про зміну прізвища до суду не надходило, слід залишити сторонам прізвище без змін.

З урахуванням позиції позивачки, яка не заявляла вимогу про стягнення на свою користь судового збору, питання про розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

На підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 109-115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 206, 263 - 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11.06.2016 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 30 від 11.06.2016 року - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторонам залишити без змін.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.Філіп`єва