РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4390/25

провадження у справі №2/0285/264/26

02 лютого 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В.,

при секретарі судового засідання Янкової Л.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 36507,73 грн., що складається з наступного: 8245,84 грн - заборгованість по тілу кредиту; 28261,86 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 13.08.2021 у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію", між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №923638111, за яким відповідач отримав кошти в сумі 14500 грн. шляхом безготівкового переказу на банківську карту № НОМЕР_1 .

28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за яким до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких ОСОБА_1

10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, за яким до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких ОСОБА_1

04.06.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Первинний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач порушив умови договору і не повернув у повному обсязі кошти кредитодавцю.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно. Правом на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що 13.08.2021 у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію", між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №923638111, за яким відповідач отримав кошти в сумі 14500 грн. шляхом безготівкового переказу на банківську карту № НОМЕР_1 .

Зарахування коштів на рахунок відповідача підтверджується випискою АТ КБ ПриватБанк.

За умовами договору сторонами визначено строк кредитування 15 днів. Базова процентна ставка 722,7% річних.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплатити ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за Договором кредитної лінії №923638111 суму 18806,50 грн, що складається з суми кредиту 14500 грн та процентів за 15 днів у сумі 4306,50 грн.

Нарахування процентів за межами строку кредитування (понад 15 днів) є безпідставним, оскільки суперечить умовам договору та ст. 1050 ЦК України.

Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Дослідивши надані позивачем два розрахунки заборгованості за Договором кредитної лінії №923638111, складені ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с. 44) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 45-46) суд дійшов висновку, що вони містять інформацію про повне погашення заборгованості, оскільки підсумковий рядок дублює суми нарахування заборгованості та сплати коштів.

Суд позбавлений можливості перевірити коректність зазначеної у розрахунках інформації.

Разом з тим, оцінюючи співвідношення визначеної судом суми зобов`язання ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії №923638111 та суми сплачених позичальником коштів, суд дійшов висновку про сплату заборгованості у повному обсязі.

Крім того, перевіривши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про недоведеність факту набуття позивачем права вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №923638111 від 13.08.2021.

З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за яким передано права вимоги до позичальників іншому кредитору - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

Разом з тим, позивач посилається на виникнення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за Договором кредитної лінії №923638111 від 13.08.2021.

Таким чином, на момент укладання договору факторингу (28.11.2018) не існувало заборгованості за кредитним договором, який було укладено 13.08.2021. Отже, така заборгованість не могла бути предметом договору факторингу та перейти до іншого кредитора.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено та судом не встановлено факту порушення його прав відповідачем у межах правовідносин, що виникли за Договором кредитної лінії №923638111 від 13.08.2021.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за вищезазначеним договором.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Суддя А.В. Помогаєв