Справа № 489/8228/25
Провадження № 2/489/289/26
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В жовтні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № А203СТ48 від 29.05.2025 станом на 07.10.2025 в розмірі 58 167,16 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 49 805,12 грн.; заборгованості по відсоткам - 8 090,97 грн., заборгованості за пенею - 217,07 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання батьківських послуг та відкриття банківського рахунку, в зв`язку з чим нею було підписано відповідну анкету-заяву. В подальшому 29.05.2025 між відповідачем та банком було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 50 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 55 % на рік. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та відповідно до умов договору. Натомість відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідача, станом на 07.10.2025 утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі.

Посилаючись на викладене, АТ «Акцент-Банк» звернулось із даним позовом до суду.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача АТ «Акцент-Банк» у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, погодилась, що укладала кредит на умовах вказаних у правилах, проте не має можливості сплатити заборгованість через стан здоров`я, кредитні кошти витратила на лікування ніг, які відказали після обстрілу через нервовий зрив.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

29.05.2025 шляхом подання заяви про надання послуг «Швидка готівка» № А203СТ48 між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 50 000,00 грн.; строк кредиту - 60 місяців; процентна ставка - 55 % на рік (а.с. 6-7). Кредитний договір підписано позичальником простим електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Позивач зазначає, що відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, тобто не виконала зобов`язання за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк», та стало приводом для звернення до суду з даним позовом.

АТ «Акцент-Банк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит, однак не виконувала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду: копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 6); копія заяви про надання послуги «Швидка готівка» від 09.05.2025; меморіальний ордер від 29.05.2025 про перерахування грошових коштів (а.с. 11); виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 29.05.2025 по 06.10.2025 (а.с. 11, зворотня сторона).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 29.05.2025, станом на 07.10.2025 року існує заборгованість в сумі 58 167,16 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 49 805,12 грн.; заборгованості по відсоткам - 8 090,97 грн., заборгованості за пенею - 217,07 грн. (а.с. 10, зворотня сторона).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання.

Відповідно до статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до статті 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже з огляду на положення вище вказаного законодавства можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із матеріалів справи вбачається, що Банком використовується електронний договір та застосування цифрового підпису.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, виписка по особовому рахунку, меморіальний ордер, розрахунок заборгованості є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором - в частині вимог в сумі 57 896,09грн., з яких: заборгованість за кредитом - 49 805,12 грн.; заборгованість по відсоткам - 8 090,97 грн.

Щодо вимог про стягнення пені, судом встановлено наступне.

Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.

За таких обставин, станом на період нарахування боржнику ОСОБА_1 пені за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 271,07 грн., на території України було введено воєнний стан, що виключає можливість стягнення з відповідача заборгованості за такими нарахуваннями. Враховуючи викладене, в задоволенні вимоги АТ "Акцент-Банк" в цій частині необхідно відмовити.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (99,53 %), відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 411,01 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № А203СТ48 від 29.05.2025 станом на 07.10.2025 в розмірі 57 896,09 грн. (п`ятдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 09 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом - 49 805,12 грн.; заборгованості по відсоткам - 8 090,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» судовий збір у розмірі 2 411,01 грн. (дві тисячі чотириста одинадцять гривень 01 копійка).

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03.02.2026.

Суддя Г.А. Микульшина