МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/7205/25
Провадження № 2/210/507/26
У Х В А Л А

іменем України

26 січня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судового засідання Шпаченко К.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Металургійного районного суду міста Кривого Рогу перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26, електрона пошта: ) інформацію про те, чи перетинав Державний кордон України: ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, у період з 01 січня 2018 року по даний час. Якщо перетинав, то коли, де, і чи повертався на територію України, зазначивши дати в`їзду та виїзду.

До початку судового засідання, 03 грудня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кривенко І.М. до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, яку обґрунтовано наступним.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2014 (справа №210/2785/14-ц) було стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 з 2019 року проживає в Чеській Республіці, працевлаштований та офіційно працює й отримує там дохід/заробітну плату, ОСОБА_2 звернулася до компетентного суду Чеської Республіки для визнання рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2014 (справа №210/2785/14-ц), яким було стягнуто аліменти на утримання дітей, та подальшого його виконання на території Чеської Республіки, за місцем проживання та місцем роботи - позивача ОСОБА_1 .

13.10.2023 Районним судом у Трутнов Чеської Республіки (справа №16С151/2023-20) позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено та визнано рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2014 (справа № 210/2785/14-ц).

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, відповідач ОСОБА_2 12.03.2022 вивезла дітей до Чеської Республіки, де знаходяться там разом з дітьми й до сьогодні та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник зауважує, що з огляду на те, що обидві сторони по справі та їх неповнолітні сини - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є громадянами України, проте наразі мають місце проживання на території Чеської Республіки, що не заперечується сторонами по справі, слідує, що позовна заява за позовом ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, є справою з іноземним елементом. За таких обставин, питання щодо визначення застосовуваного права, а також питання підсудності даної справи суди України регулюються положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право».

Враховуючи викладене, просила суд провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, закрити.

До початку судового засідання, 26.01.2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшло до суду клопотання, згідно з яким зауважив, що на сьогодні в Чеській Республіці триває судове провадження, спрямоване на усунення правових наслідків незаконного визнання рішення від 13.10.2023. Перше судове засідання у справі відбулося 19.01.2026, що підтверджується матеріалами справи. Наступне судове засідання призначене на 28.01.2026.

Позивач наголосив, що даний спір належить до юрисдикції судів України і не може бути усунуто шляхом посилання на іноземні декларативні акти, які так чи інакше будуть скасовані у зв`язку з їхньою незаконністю.

Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_9 про закриття провадження у цивільній справі № 210/7205/25 (провадження № 2/210/2356/25) як необґрунтованої. Продовжити розгляд справи по суті в порядку цивільного судочинства України.

До початку судового засідання, 26.01.2026 року від представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_10 до суду надано письмові пояснення, згідно з якими зазначив, що жоден з учасників процесу не має постійного місця проживання на території Чеської республіки, усі сторони перебувають там тимчасово, тоді як постійне місце проживання зареєстроване в Україні. Позовні вимоги просив задовольнити.

До початку судового засідання, 26.01.2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кривенко І.М. до суду надано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, клопотання про закриття провадження просила задовольнити.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно із статтями 55, 124 Конституції України та статтею 4 ЦПК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У Рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп роз`яснено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Таким чином, суди, вирішуючи питання про належність справи до їх компетенції, зобов`язані з`ясувати, в судах якої країни відповідно до міжнародних зобов`язань України підлягає розгляду справа з міжнародним елементом.

Лише у разі, якщо спір підлягає вирішенню в судах України, підсудність справи визначається за правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України.

Процесуальне питання, яке повинні вирішити суди та є істотним для врегулювання спору судом України, є те, чи відноситься його вирішення до юрисдикції саме національного суду України, та за яких умов позивач у цій справі має право звернутися до національного суду України (див. постанову Верховного Суду від 27 листопада 2024 року в справі № 753/13059/23).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Якщо спірні правовідносини обтяжені іноземним елементом, то юрисдикція такого спору визначається за спеціальними правилами, закріпленими як у законах України, так і у міжнародно-правових договорах, положення яких є частиною національного законодавства України (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 761/11261/23).

Водночас, відповідно до статті 9 Конституції України, статті 19 Закону № 1906-IV, частини другої статті 3 ЦПК України якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Тож юрисдикція цього спору має визначатися насамперед не правилами національного цивільного процесу, а правилами відповідних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конвенція про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання від 23 листопада 2007 року підписана від імені України 07 липня 2010 року, ратифікована Україною 11 січня 2013 року, набрала чинності для України 01 листопада 2013 року (далі Конвенція про міжнародне стягнення аліментів). Країною-учасницею конвенції, зокрема, є Чехія.

Відповідно до статті 1 Конвенції про міжнародне стягнення аліментів її метою є забезпечення ефективного міжнародного стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, зокрема шляхом: a) створення всеосяжної системи співробітництва між органами Договірних держав; b) забезпечення доступності заяв, які подаються для винесення рішень про утримання; c) забезпечення визнання та виконання рішень про утримання, а також d) передбачення ефективних заходів для негайного виконання рішень про утримання.

Для цілей цієї Конвенції: a) «кредитор» означає особу, якій утримання заборгували або передбачається, що заборгували; b) «боржник» означає особу, яка утримання заборгувала або передбачається, що заборгувала (стаття 3 Конвенції про міжнародне стягнення аліментів).

Згідно зі статтею 18 Конвенції про міжнародне стягнення аліментів, яка регулює обмеження стосовно провадження, у випадках, коли рішення прийнято в Договірній державі, у якій кредитор має звичайне місце проживання, провадження стосовно зміни рішення або прийняття нового рішення не може бути порушене боржником у будь-якій іншій Договірній державі доти, доки кредитор залишається проживати в державі, де було прийнято рішення (пункт 1).

Пункт 1 не застосовується: a) у випадках, коли, за винятком спорів щодо зобов`язань про утримання стосовно дітей, існує письмова угода між сторонами про юрисдикцію такої іншої Договірної держави; b) у випадках, коли кредитор приймає юрисдикцію такої іншої Договірної держави, або висловивши це, або захищаючись по суті справи, не заперечуючи проти юрисдикції за першої доступної нагоди; c) у випадках, коли компетентний орган у державі походження не може здійснювати юрисдикції для зміни рішення або прийняття нового рішення чи відмовляється її здійснювати або d) у випадках, коли рішення, прийняте в державі походження, не може бути визнано або проголошено таким, що підлягає виконанню, у Договірній державі, де передбачається провадження для зміни рішення або прийняття нового рішення (пункт 2).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2014 (справа №210/2785/14-ц) було стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

13.10.2023 Районним судом у Трутнов Чеської Республіки (справа №16С151/2023-20) позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено та визнано рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2014 (справа № 210/2785/14-ц).

Доказами, які підтверджують факт проживання позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_11 та їх неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 й ОСОБА_6 , у Чеській Республіці є:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , які були діючими на час перетину Державного кордону України, а також відповідними відмітками VIZA - строком дії до 31.03.2026;

- картки страхування застрахованої особи «ВЗП ЧР» на ім`я ОСОБА_2 , та неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на період дії з 01.04.2025 по 31.03.2026, які надають право на повну медичну допомогу на території Чеської Республіки;

- договір оренди житла за адресою: АДРЕСА_2 , який укладений ОСОБА_11 на строк з 01.03.2024 по 28.02.2026, для її проживання та неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (пункт 7 Договору) ;

- довідка про навчання неповнолітнього ОСОБА_5 у Гімназії, середній професійній школі, в 2025/2026 роках є учнем 5-го класу, яка видана закладом 27.08.2025 та довідкою про навчання неповнолітнього ОСОБА_6 у Гімназії, середній професійній школі, в 2025/2026 роках є учнем 7-го класу, яка видана закладом 27.08.2025. Адреса навчального закладу: Чеська Республіка, 514 01, місто Їлемніце, вулиця Ткалчовська, буд. 460;

- довідка з місця навчання неповнолітнього ОСОБА_6 у Початковій художній школі Карла Халіржа Врхлабі у період в 2022/2023 та в 2025/2026, є учнем 4-го класу музичного відділення, яка видана 18.11.2025. Адреса навчального закладу: Чеська Республіка, 543 01, місто Врхлабі, проспект Юранський, будинок 748;

- довідка з місця роботи ОСОБА_2 з якої слідує, що вона має постійні трудові відносини з компанією з 27.04.2022 та займає посаду бухгалтера компанії RESORT SPINDL, яка видана 12.11.2025 ;

- довідка Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин Державного кордону України ОСОБА_1 , з якої вбачається виїзд ОСОБА_12 з України 13.08.2019 року о 15.54 годині.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 більше шести років, відповідач ОСОБА_2 з дітьми більше трьох років проживають в Чеській Республіці, рішенням Районного суду у Трутнов Чеської Республіки (справа №16С151/2023-20) позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено та визнано рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2014 (справа № 210/2785/14-ц), яким було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Тобто, на міжнародному рівні відповідно Закону України «Про міжнародне приватне право» надано право на виконання рішення України на території Чеської Республіки.

Відтак, рішення, яким визначено розмір аліментів виконується на території Чеської Республіки і допоки сторони проживають на території Чеської Республіки, інші суди не можуть розглядати питання про зменшення розміру аліментів.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо існуючого в Чеській Республіці судового провадження, спрямованого на усунення правових наслідків незаконного визнання рішення від 13.10.2023, оскільки матеріали справи будь-якого рішення суду Чеської Республіки щодо визнання Рішення районного суду Трутнов Чеської Республіки від 13.10.2023 (справа №16С151/2023-20) не містять.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові від 17 серпня 2022 року в справі № 613/1185/19 Верховний Суд зазначив, що серед питань, які має суд вирішити на стадії відкриття провадження у справі, є визначення, чи є повноважним національний суд для розгляду та вирішення спору, а у разі помилкового відкриття провадження у справі з порушенням правил про юрисдикцію спору закрити таке судове провадження у зв`язку з тим, що він не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства національними судами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі та роз`яснення позивачу про звернення до компетентного суду Чеської Республіки за офіційно зареєстрованим місцем перебування відповідачки та неповнолітніх дітей з вказаним позовом.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 256, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. Є. Скотар