ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1716/26 Справа № 212/7540/25 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

справа № 212/7540/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року, яке ухвалено суддею Колочко В.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 вересня 2025 року,

УСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що його батько, ОСОБА_2 , працював з 11 липня 1983 року по 23 листопада 2007 року у різних структурних підрозділах на різних підземних професіях ПрАТ «Суха Балка».

Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 10 вересня 2007 року встановлено, що професійне захворювання у чоловіка позивачки ОСОБА_2 , виникло через тривалу роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, причиною професійного захворювання є підвищена запиленість повітря робочої зони, рівень фізичного перевантаження, важкість праці.

Висновком МСЕК від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_2 повторно безстроково встановлено 55% втрати професійної працездатності та визнано особою з інвалідністю третьої групи. Із часом самопочуття ОСОБА_2 стало погіршуватись та він мав скарги на задишку при фізичному навантаженні, кашель із слизовим харкотинням, важкість в грудях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років ОСОБА_2 помер.

Згідно п.15 протоколу паталогоанатомічного дослідження №2 заключним клінічним діагнозом є ХОЗЛ (пиловий бронхіт 1ст., емфізема легень 1 ст., група А. ЛН 1-2 ст., захв. Професійне, радикулопатія шийна і попереково-крижова та з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистофічними проявами у вигляді: дв. плечолопаткового періартрозу ФП 2 ст. остеоартрозу колінних суглобів (ПФ 1-2 ст.), захв. проф., 2007.

Смерть батька викликала тривалий шок у позивача, смерть батька є невідновлювальною втратою, що спричиняє тривалі страждання та хвилювання. Позивача не полишають думки про смерть батька, що спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликає головні болі, знервованість та болі в області серця. Для позивача дуже важко сприймається факт, що він втратив батька. Душевні страждання також збільшуються у зв`язку з тим, що батько позивача не буде бачити як зростають та розвиваються його онуки.

На підставі наведенного вище позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь, без утримання податків та зборів, моральну шкоду у розмірі 750 000 грн.

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 450 000 грн, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 4 500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Суха Балка», ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відсутня вина та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та смертю батька позивача від професійного захворювання, підприємство не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з ушкодженням здоров`я та заподіянню моральних страждань ОСОБА_1 .

Стягнутий судом розмір моральної шкоди на користь ОСОБА_1 450 000 грн не відповідає ні вимогам розумності, виваженості, ні вимогам справедливості та критеріям ст. 23 ЦК України.

На думку відповідача, судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду і задоволенню позовних вимог щодо покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Мотуз О.В. просив залишити рішення суду без змін як законне і обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПрАТ «Суха Балка» адвоката Заклецького В.В., який наполягав на доводах апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача адвоката Мотуза О.В., який підтримав відзив та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11 жовтня 1991 року (а.с.7).

З копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачається, що останній з 11 липня 1983 року по 23 листопада 2007 року працював в різних структурних підрозділах, на різних підземних професіях ПрАТ «Суха Балка». 11 липня 1983 року прийнятий на шахту «Ювілейна» бурильщиком. 09 листопада 1994 року переведений підземним прохідником. 23 листопада 2007 року ОСОБА_2 звільнений за власним бажанням по виходу на пенсію за віком ст. 38 КЗпП України, наказ № 224 від 23 листопада 2007 року.

Пунктом 7 Акту № 58 розслідування хронічного професійного захворювання від 10 вересня 2007 року, затвердженого головним державним санітарним лікарем Жовтневого району м. Кривого Рогу (далі-Акт) встановлено у ОСОБА_2 наявність наступних професійних захворювань:- радикулопатія шийна і попереково-крижова та шийна з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистофічними проявами у вигляді: дв. плечолопаткового періартрозу ПФС другого ст., деф. артрозу ліктьових та колінних суглобів ПФС першого-другого ст.;- хр. обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст.

Відповідно до п. 12 вищевказаного акту ОСОБА_2 мав стаж роботи загальний 26 років 08 місяців, за професією підземний прохідник 21 рік 01 місяць, в умовах впливу шкідливих факторів 24 роки 01 місяць.

Згідно п. 16 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка», підземним прохідником з правом ведення вибухових робіт у період з 09 листопада 1994 року по 11 листопада 1997 року, підземним прохідником (підземним бурильником шпурів) з 11 липня 1983 року по 09 листопада 1994 року та з 11 листопада 1997 року та по теперішній час, ОСОБА_2 виконував роботи в умовах обмеженості робочого простору робочих місць із-за чого було важно застосовувати засоби малої механізації , що викликало підвищені фізичні навантаження при виконанні виробничих операцій, а з причин неефективності провітрювання робочих місць, в умовах котрі також характеризуються запиленістю повітря робочого простору, що перевищувала ГДК; підземні роботи характеризуються несприятливим мікрокліматом.

Причинами професійного захворювання відповідно до п. 17 зазначеного вище акту є: робота протягом 24 років 01 місяця в умовах підвищених рівнів: 1. запиленість повітря робочої зони:-пил вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% 4,8-9,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 протягом 83,6-89,2% зміни. 2. рівень фізичного перевантаження:-маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 30-60 кг при нормі до 30 кг; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками 315 000-423 000 кг/с при нормі 70 000 кг/с;-нахили корпусу 64-315 при нормі 100. Важкість праці відноситься до ІІІ класу 3 ст. шкідливості. 3. мікрокліматичні умови:-відносна вологість 95,0-99,0% при нормі 80-30%.

Пунктом 19 даного акту встановлено, що адміністрація шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка», порушила вимоги: ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 Кодексу законів про працю.

Згідно довідок Медико-соціальної експертної комісії від 14 жовтня 2013 року серія АБ № 0007531 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги та серії АВ №0037663 до акту догляду МСЕК, ОСОБА_2 повторно безстроково встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 55% та третю групу інвалідності.

Стаціонарне лікування ОСОБА_2 протягом 2020 - 2023 років у медичних закладах через отримані ним професійні захворювання підтверджуються долученими до справи виписками із його історії хвороби № 583/136 від 19 лютого 2020 року, № 638/145 від 14 березня 2023 року.

В той же час на підставі свідоцтва про смерть, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії НОМЕР_3 , актовий запис № 17 від 02 січня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років (а.с.23).

Відповідно лікарського свідоцтва про смерть № 132 від 12 лютого 2025 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть наступила внаслідок хронічного обструктивного захворювання легень (а.с.18).

Згідно п.15 протоколу патологоанотомічного дослідження № 2 заключним основним клінічним діагнозом є: ХОЗЛ (пиловий бронхіт 1 ст., емфізема легень 1 ст), група А. ЛН 1-2 ст., Захв. Проф., 2007 р, Радикулопатія шийна і попереково-крижова та з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ФП 2 ст.), остеоартрозу колінних (ПФ 1-2 ст.) суглобів, Захв. Проф., 2007 (а.с.19-20).

Пунктом 17 даного протоколу встановлено патологоанатомічним діагнозом є: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень: пиловий бронхіт (Захворювання професійне з 2007р.) 2. Емфізема легень, дифузний пневмосклероз. Набряк легенів та головного мозку. Гостра легенева недостатність. 3. ІХЗ: дифузний кардіосклероз. Радикулопатія шийна і попереково-крижова та з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ФП 2 ст.), остеоартрозу колінних (ПФ 1-2 ст.) суглобів, Захв. Проф., 2007. П. 19 вище зазначеного протоколу, лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті, а також рецензією від 14 лютого 2025 року № 01-01/57-25 основною причиною смерті ОСОБА_2 є хронічне обструктивне захворювання легень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника внаслідок професійного захворювання та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивачу має бути відшкодовано моральну у зв`язку зі смертю батька внаслідок отриманого ним професійного захворювання на підприємстві відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого, виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім`ї смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивачки на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - сину померлого, оскільки у зв`язку зі смертю батька позивача від профзахворювань, він переносить моральні страждання, які полягають у душевних та психічних стражданнях, що призводять до порушення його звичного ритму та способу життя.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що відсутня вина та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та смертю ОСОБА_2 від отриманого професійного захворювання, колегія суддів не бере до уваги, оскільки довідкою вищеприведеними медичними документами встановлено причиною смерті ОСОБА_2 були професійні захворювання.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять належних доказів протиправних дій відповідача відносно ОСОБА_2 , тому ПрАТ «Суха балка» не може нести відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди, безпідставні та суперечать вищевикладеному, оскільки згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 10 вересня 2007 року причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_2 було визнано тривалу роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, причиною професійного захворювання є підвищена запиленість повітря робочої зони, підвищені рівні - перевантаженості та важкості праці.

Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено його нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивачу спричинено психологічні страждання. Однак, прийшов до помилкового висновку про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь. Окрім того, визначення розміру моральної шкоди є правовим питанням, яке вирішується судом. Зважаючи на наведене, враховуючи вік батька позивача та вік самого позивача станом на день смерті батька, враховуючи, що батько позивача помер через 18 років після звільненення з підприємства відповідача за власним бажанням по виходу на пенсію, колегія суддів вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 250 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та зменшити розмір стягнутого моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 450 000 грн до 250 000 грн.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави та зменшує цей розмір з 4 500 грн до 2 500 грн, тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відповідачу Приватному акціонерному товариству «Суха Балка» підлягає компенсації за рахунок держави у порядку визначеному Кабанетом Міністрів України судовий збір в сумі 3 000 грн за подання відповідачем апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» - задовольнити частково.

Рішення Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 змінити, зменшивши цей розмір з 450 000 грн до 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

Рішення Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року в частині розміру судового збору, стягнутого з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави змінити, зменшивши цей розмір з 4 500 грн до 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Суха Балка» за рахунок держави у порядку визначеному Кабанетом Міністрів України судовий збір в сумі 3 000 (три тисячі) грн за подання відповідачем апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2026 року.

Головуючий:

Судді: