провадження № 22-ц/824/5981/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 за допомогою системи «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, яка всупереч вимог Закону України «Про судовий збір» не оплачена судовим збором.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) учасників справи, за результатами якого 27 жовтня 2025 року ухвалено рішення та у цей же день складено його повний текст. Перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 28 жовтня 2025 року та закінчився 26 листопада 2025року. Повний текст судового рішення не було вручено відповідачу у день його складання, а доставлено до електронного кабінету представника відповідача 28 жовтня 2025 року. У даному випадку у відповідача виникає безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження за умови подання апеляційної скарги у межах тридцяти днів з дня вручення оскаржуваного рішення за наявності відповідного клопотання, тобто з 29 жовтня 2025 року по 27 листопада 2025 року. Разом із тим, дана апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 18 грудня 2025 року.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження представник відповідача вказує, що первинну апеляційну скаргу було подано у встановлений 30-денний строк, проте ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто з мотивів не усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 03 грудня 2025 року. З таким висновком апелянт не погоджується, оскільки недоліки апеляційної скарги були фактично усунуті у повному обсязі та в межах установленого судом строку. На виконання ухвали від 03 грудня 2025 року було подано заяву про усунення недоліків, у якій зазначено повні анкетні та адресні дані іншого відповідача та долучено докази направлення копії апеляційної скарги й доданих матеріалів іншому учаснику справи. Саме на ці недоліки вказував суд апеляційної інстанції. При цьому, зміст апеляційної скарги не змінювався, підстави апеляційного оскарження та прохальна частина залишилися тотожними. Ні стаття 185, ні статті 356-357 ЦПК України не містять прямої вимоги про обов`язкове усунення таких недоліків виключно шляхом подання апеляційної скарги в «новій редакції», якщо її зміст не зазнає змін. Формальне неприйняття апеляційної скарги за відсутності будь-яких змін у її змісті та за умови фактичного усунення недоліків призвело до непропорційного обмеження права на доступ до апеляційного перегляду. Апелянт є військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить службу в умовах воєнного стану. За таких обставин держава зобов`язана забезпечити не формальний, а реальний доступ до правосуддя, а застосування надмірного процесуального формалізму щодо військовослужбовця є особливо невиправданим.

Вказані представником відповідача причини пропуску строку на апеляційне оскарження фактично полягають в його незгоді з ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року, яка на даний час набула законної сили.

Вказуючи на не обґрунтованість висновків Київського апеляційного суду, викладених в ухвалі суду від 16 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги, представник відповідача не звернув уваги, що згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В даному випадку, незгода з висновками суду надає учаснику справи право на касаційне оскарження такого рішення та, у разі набуття таким судовим рішенням чинності, не є підставою до визнання вказаних висновків не обґрунтованими.

За таких обставин, невиконання учасником справи вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, навіть у разі незгоди з мотивами її прийняття, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків - протягом десяти днів з моменту вручення ухвали.

Відповідач мавподати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій вказати інші підстави для такого поновлення, та сплатити судовий збір.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом

Згідно ч. 7 ст. 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

25 грудня 2025 року електронний примірник вказаної ухвали направлено та доставлено представнику відповідача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд», про що мітиться звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Крім того, 25 грудня 2025 року електронний примірник вказаної ухвали суду апеляційної інстанції було направлено на електронну адресу представника відповідача ОСОБА_2: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у апеляційній скарзі.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі 759/14068/19, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Якщо суд надіслав рішення на електронну адресу, яку зазначив учасник справи, це можна вважати додатковим засобом інформування учасника справи, який посилює реалізацію гарантії учасника бути обізнаним про свою справу (постанова Великої Палати Верховного суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2025 року у справі №120/379/21-а.

Відтак, перебіг строку на усунення недоліків розпочався 26 грудня 2025 року та закінчився 04 січня 2026року, який є вихідним днем. Відповідно, останній день строку на усунення недоліків є 05 січня 2026 року.

05 січня 2026 року на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року надійшла квитанція про сплачу судового збору та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка містить аналогічні підстави, які викладені у апеляційній скарзі. Також представник відповідача вказала, що ухвалу Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року відповідач оскаржив у касаційному порядку, про що долучила копію касаційної скарги.

У даному випадку, невиконання відповідачем вимог ухвали суду Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, навіть у разі незгоди з мотивами її прийняття, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, станом на 20 січня 2026 року вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 22 грудня 2025 року виконано не було, а саме, вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Сам по собі сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків.

Схожа за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 640/18290/19.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19, зроблено висновки про те, що «причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами».

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

За таких обставин, встановлення діючим законодавством права на апеляційний перегляд справи не може бути підставою для невиконання особою, яка бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, норм законодавства, які визначають дотримання певних умов для здійснення такого права.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року відсутні.

Керуючись статтями 354, 358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження. Надіслати апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.О. Фінагеєв

Судді Т.Ц. Кашперська

М.А. Яворський