РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретаря Царенко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного банку України про зняття обмеження з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Національного банку України про зняття обмеження з нерухомого майна в якому просив скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 6679020 від 27.02.2008. Скасувати запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 6679020 від 27.02.2008 який був внесений реєстратором - приватним нотаріусом Довгань О.І. про накладання заборони на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Постановити рішення про те, що вважати Договір іпотеки № 796 від 27.02.2008 року між позивачем та АТ «Брокбізнесбанк» таким, що втратив чинність. Скасувати запис у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером обтяження 6679234 внесений на підставі іпотечного договору № 796 від 27.02.2008 приватним нотаріусом Довгань О.І.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тими обставинами, що позивач 27.02.2008 року придбав квартиру адресою: АДРЕСА_2 , що засвідчене договором купівлі-продажу квартири серії BKI № 258904, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань Оксаною Іванівною та який зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 793 від 29.02.2008 року. Для виплати коштів на придбання вищевказаної квартири 27.02.2008р. між позивачем та Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» був укладений кредитний договір № 91/2008, згідно з яким Банк надав позивачу грошові кошти у розмірі 48000 доларів США на строк з 27.02.2008р. по 27.02. 2018 року. Для забезпечення виконання зобов`язань перед Банком по погашенню заборгованості за Кредитом був укладений Договір іпотеки № 796 від 27.02.2008р. Позивачем у 2014 році були повністю виконані зобов`язання перед Банком, тобто кредитна заборгованість у позивача перед АБ «Брокбізнесбанк» відсутня. За договором іпотеки позивачем були передані Банку на зберігання правовстановлюючі документи на придбану квартиру, а саме Договір купівлі-продажу да Витяг з Державного реєстру правочинів, про що було складено акт передачі від 27.02.2008 року. В зв`язку з відсутністю кредитної заборгованості перед банком позивачу було повернуто правовстановлюючі документи на придбану квартиру. В зв`язку з продажем квартири позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до цього часу зареєстроване обтяження на належну позивачу квартиру, підставою якого є іпотечний договір, оскільки після виконання умов кредитного договору АБ «Брокбізнесбанк» не було вилучено з державного реєстру іпотек вказаний запис. Нотаріусом позивачу було відмовлено у знятті обтяження з реєстрів, після чого позивач звернувся до Національного банку України з проханням надати довідку про ліквідацію АБ «Брокбізнесбанк» та відсутність у позивача перед зазначеним банком заборгованості. На звернення позивача НБУ було повідомлено що ліквідація АБ «Брокбізнесбанк» є завершеною, а банк ліквідованим, крім того зазначено, що кредитна заборгованість позивача перед АБ «Брокбізнесбанк» відсутня. В позасудовому порядку позивач позбавлений можливості вирішити спір. Наявність зареєстрованого обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 13.09.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено.

02.04.2025 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що НБУ не є стороною зазначених вище договорів та не є учасником спірних правовідносин та не є неналежним відповідачем у даному позові, що є самостійною підставою для відмови у позові. Крім того, Національний банк повідомив про те, що юридична справа за кредитним поговором, укладеним між позивачем та АТ «Брокбізнесбанк», у тому числі щодо погашення кредитної заборгованості, в описах архівних справ АТ «Брокбізнесбанк» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку ліквідатором АТ «Брокбізнесбанк» не передавались. Інформація щодо кредитної заборгованості позивача перед АТ "Брокбізнесбанк" у Кредитному портфелі фізичних осіб та в реєстрі реалізації відступлення прав вимоги за кредитними договорами на відкритих торгах за період з 11.06.2014 по 17.05.2019, які є додатками до Ліквідаційного балансу Банку відсутня.

Інших заяв по суті не надходило.

Ухвалою від 01.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

27.02.2008 року між позивачем ОСОБА_1 та АБ «Брокбізнесбанк» було укладено Кредитний договір № 91/2008 за умовами якого Позивачу було надано кредит у розмірі 48000,00 доларів США на придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_3 . Кінцевий термін повернення кредиту 27 лютого 2018 року, що в тому числі підтверджується ОСОБА_2 погашення кредиту, закріплено в п. 3.2. вказаного договору.

Право власності на квартиру АДРЕСА_3 підтверджується договором купівлі продажу квартири від 27.02.2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І., а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17940996 від 29.02.2008 року та витягом з державного реєстру правочинів №5509143 від 27.02.2008 року.

На забезпечення виконання умов даного кредитного договору, 27.02.2008року між позивачем та АБ «Брокбізнесбанк» було укладено Іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 91/2008 від 27.02.2008 року є квартира АДРЕСА_3 .

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І.

Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку із посвідченням Іпотечного договору, зареєстровано заборону відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Листом АБ «Брокбізнесбанк» від 29.07.2014 року позивача повідомлено що станом на 25.07.2014 року він має прострочену заборгованість перед банком, що є прямим порушенням іпотечного договору.

Згідно акту приймання-передачі правовстановлюючих документів на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 та передається в іпотеку АБ «Брокбізнесбанк», позивач ОСОБА_1 у відповідності до п. 5.3.12 Іпотечного договору № 91/2008/1-5 від 27.02.2008 року передав АБ «Брокбізнесбанк» на зберігання наступні правовстановлюючі документи: договір купівлі-продажу від 27.02.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. під реєстровим номером 793; витяг з державного реєстру правочинів від 27.02.2008 року за № 5509143.

Згідно Довідки АБ «Брокбізнесбанк» від 23.09.2014 року № 26550-010-05, станом на 21 серпня 2014 року ОСОБА_1 не має кредитної заборгованості перед АТ «Брокбізнесбанк»

Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 року № 339 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк».

Згідно листа Національного банку України про розгляд звернення ОСОБА_1 , відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 11.06.2014 № 45 про початок здійснення процедури ліквідації Банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, здійснював Фонд.

За інформацією, розміщеною на офіційному сайті Фонду www.fg.gov.ua в розділі «Банки, ліквідовані Фондом», вбачається, що 15 жовтня 2019 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1000818 про державну реєстрацію припинення АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим.

На виконання вимог статі 521 Закону Фонд передав, а Національний банк України прийняв документи неплатоспроможного АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на зберігання.

Разом з тим, документи щодо оформлення юридичної справи за кредитним договором, який був укладений між ОСОБА_1 та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», у тому числі щодо погашення заборгованості за цим кредитним договором, в описах архівних справ Банку не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не передавалися.

Інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед Банком у Кредитному портфелі фізичних осіб та в Реєстрі реалізації відступлення прав вимоги за кредитними договорами на відкритих торгах за період з 11.06.2014 по 17.05.2019, які є додатками до Ліквідаційного балансу Банку, відсутня.

Одночасно звертають увагу на те, що Національний банк України не є правонаступником Банку, а лише здійснює зберігання документів ліквідованих банків, після завершення Фондом процедури ліквідації неплатоспроможних банків, тому може надати лише копії документів, які передані на зберігання, у разі їх наявності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до умов іпотечного договору, іпотека за цим договором забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 91/2008 від 27.02.2008 року.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи що у позивача відсутня заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що зобов`язання позивача за кредитним договором припинені шляхом його виконання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека, це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

За змістом ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За положеннями ч. 1 ст. 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.

На підставі викладеного, враховуючи що основне зобов`язання позивача припинено шляхом виконання, припиненою є і іпотека за Іпотечним договором 91/2008/1-5 від 27.02.2008 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.06.2021 року, наявний запис тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 6679020, 6679234, зареєстрований 27.02.2008 року за, реєстратором: Приватний нотаріус Довгань О.І., підстава обтяження: іпотечний договір, 796 від 27.02.2008 року, об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 5 ч. 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна на підставі отриманого повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, припинення чи розірвання договору довічного утримання, та в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, наявність запису щодо заборони відчуження належного позивачу нерухомого майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек позбавляє позивача, як власника квартири АДРЕСА_3 , яка була передана в іпотеку, можливості реалізувати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Щодо твердження відповідача стосовно того, що він є неналежним відповідачем через те, що не був та не є стороною договірних відносин, що склались між позивачем та АТ «Брокбізнесбанк», оскільки не є його правонаступником у зв`язку із ліквідацією, суд зазначає наступне.

Відповідачем за цим позовом позивач визначив Національний банк України, мотивуючи це тим, що АТ «Брокбізнесбанк» припинив свою діяльність за рішенням Національного банку України.

Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України № 339 від 10.06.2014 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». На виконання вимог статі 521 Закону Фонд передав, а Національний банк України прийняв документи неплатоспроможного АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на зберігання.

Предметом спору в даній справі є припинення забезпечувального зобов`язання за договором іпотеки внаслідок належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором і його припинення.

Суд зауважує, що Національний банк України не є стороною кредитного договору з позивачем, у нього відсутні зобов`язання перед позивачем, тому у цій справі Національний банк України не є належним відповідачем. Належним відповідачем за вимогою про скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна є саме АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», проте його діяльність припинена без правонаступника. Водночас запис про реєстрацію обтяження, здійснений на підставі іпотечного договору, не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку статті 74 Закону України «Про нотаріат» банком не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмета іпотеки.

Коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування відповідних обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Суд зазначає, що у зв`язку з припиненням діяльності кредитора та іпотекодержателя АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» без правонаступників, позивач не має іншої можливості, ніж за рішенням суду, скасувати заборону належного йому на праві власності нерухомого майна.

Даний висновок узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20 (провадження № 61-11106св21; Постановою Верховного суду від 13.06.2024 року у справі № 333/8899/21, провадження № 61-6732св23.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні є законними, обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи, що у цій справі Національний банк України не є належним відповідачем, з яким спір про право позивача відсутній, з Національного банку України не підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено 03.02.2026 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Національного банку України про зняття обмеження з нерухомого майна задовольнити.

Визнати таким, що втратив чинність іпотечний договір від 27.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. та зареєстрований в реєстрі за №796.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборону відчуження нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_3 , зареєстровану 27.02.2008 року за № 6679020 Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І., реєстраційний номер обтяження 6679020, підстава обтяження: договір іпотеки, 796, 27.02.2008, Приватний нотаріус Довгань О.І.

Скасувати в у Державному реєстрі іпотек обтяження № 6679234, внесене на підставі договору іпотеки, зареєстровано: 27.02.2008 реєстратором: Приватний нотаріус Довгань О.І., підстава обтяження: договір іпотеки, 796, 27.02.2008, приватний нотаріус Довгань О.І., об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Національний банк України, , адреса: м.Київ, вул. Інститутська, буд. 9).

Суддя Ю.М. Єпішин