Справа № 630/1369/25
Провадження № 2/630/49/26
12 січня 2026 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Нерубацької А.О.
Крім того, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на набуття права вимоги за кредитним договором № 1934688, укладеним 02 лютого 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1
25 липня 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» перейшло право вимоги, зокрема і за кредитним договором № 1934688 від 02 лютого 2025 року.
Первісні кредитори свої зобов`язання виконали належним чином, надавши позичальнику грошові кошти, на умовах, погоджених сторонами в договорі.
Відповідач не виконав належним чином повністю умов кредитного договору, що і стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву .
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник позивача Сімутіна А.А. в судове засідання не з`явився, в позові зазначила, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 був викликаний шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою його відомого місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я ОСОБА_1 повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.
Відповідно до п.1.1 1.2. Договору товариство надає фінансовий кредит у розмірі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених Договором. Кредит надається строком на 120 днів, кінцева дата погашення кредиту 13 березня 2025 року.
Згідно п. 1.4. 1.4.1 Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 1 % в день на залишок заборгованості , що є платою за користування кредитом. Денна процента ставка складає 1 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 Договору.
Відповідно до п.1.6 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4491 -11хх-хххх-9457.
Відповідно до п.5.3 у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати встановленого в графіку платежів , за відповідний розрахунковий період та до дати погашення заборгованості , з урахуванням обмежень, встановлених законодавством України.
Первісний кредитор ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5500,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, що підтверджується випискою по рахунку.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач ОСОБА_1 .
Як вбачається з розрахунку заборгованості позивач скористався свої правом на нарахування відсотків за користування кредитом за період з 14 листопада 2024 року по 13 березня 2023 року, в межах строку дії кредитування в 120 днів. Позичальником сплачено 5500,00 грн. заборгованості за відсотками. Тому з боку відповідача виникла заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн. та за відсотками в розмірі 1100,00 грн.
Позивачем заявлено вимогу про стягненння 6600,00 грн. суми заборгованості за штрафами.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану`Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженогоЗаконом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи.
Таким чином, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Крім того, 02 лютого 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1934688.
Відповідно до п.1.2 1.5. Договору сума кредиту 4000,00 грн. Кредит надається строком на 345 днів, за умови виконання Позичальником Графіку платежів з 02 лютого 2025 року. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Остаточне погашення кредиту 13 січня 2026 року. Денна процента ставка складає 0,97 %.
Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4491 -11хх-хххх-9457.
Первісний кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАІНЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСОВІ РІШЕННЯ» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, що підтверджується випискою по рахунку.
25 липня 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» перейшло право вимоги, зокрема і за кредитним договором № 1934688 від 02 лютого 2025 року.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач ОСОБА_1 .
Як вбачається з позовної заяви позивачем не заявлено вимогу про стягнення відсотків за користування кредитом.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану`Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженогоЗаконом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи.
Таким чином, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за обслуговування кредиту 5600,00 грн.
Але суд не може погодитися з тим, що банком був покладений на ОСОБА_1 обов`язок з оплати такої комісії, виходячи з наступного.
За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.
Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи наведені правові висновки, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення нарахованих і несплачених комісій, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. При цьому банк не мав права встановлювати до кредитного договору щомісячну комісію за обслуговування кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Боржник свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 1934688 від 02 лютого 2025 року належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 4000, 00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн. Тому позов підлягає частковому задоволенню.
Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Керуючись ст.ст. 15, 16, 88, 526, 530, 610, 611, 612, 625-627, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12,13 81, 263, 265, 274, 279, 280,282 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи;

Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», 4, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя О. О. Малихін

Повний текст рішення

складено 16 січня 2026 року