02.02.2026 Справа № 756/980/26
№756/980/26
№2-з/756/7/26
УХВАЛА

02 лютого 2026 року Оболонський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Омельчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку завданого внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 573 200 грн. матеріальної та 200 000 грн. моральної шкоди заподіяних у результаті ДТП.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що сума позову є значною для фізичної особи, а намагання відповідача затягування розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про наміри ухилення від добровільного відшкодування шкоди. Позивачу невідомий склад майна відповідача, а тому накладення арешту на все належне ОСОБА_2 майно, на думку заявниці, є ефективним та співмірним заходом забезпечення позову.

Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 в даній справі, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать ОСОБА_2 у межах суми позову 773 200 грн.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено обґрунтування забезпечення, захід забезпечення позову який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Подаючи до суду заяву про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать ОСОБА_2 заявником не подано відповідних відомостей про яке майно і грошові кошти йдеться, де вони знаходяться.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В заяві не обґрунтовано необхідності саме таких видів забезпечення позову, причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність в цьому. В заяві не зазначено доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а обґрунтування заяви зводиться лише до припущень позивача.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, заява позивача про забезпечення позову, в даному випадку, суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб та не може бути способом до спонукання виконання зобов`язань.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку завданого внаслідок ДТП, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук