Провадження № 2-п/554/7/2026
У Х В А Л А

02 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Михайлова І.М., розглянувши звернення ОСОБА_1 на ОСОБА_2 про «повторне скасування юридично нікчемного заочного рішення по справі № 554/10991/25»,

в с т а н о в и л а:

30.12.2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло звернення ОСОБА_1 на ОСОБА_2 про «повторне скасування юридично нікчемного заочного рішення по справі № 554/10991/25».

Ознайомивши зі змістом цього звернення, суд приходить до висновку, що це звернення підлягає залишенню без руху через його невідповідність вимогам статті 285 ЦПК України.

Так, ч.ч.1, 5 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Зі змісту звернення заявниці вбачається, що остання просить скасувати заочне рішення суду від 30.09.2025 року в цивільній справі № 554/10991/25 за позовом Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за не обліковану електроенергію.

Положеннями статті 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення визначені в статті 285 ЦПК України.

Зокрема, заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Наведеним вимогам статті 285 ЦПК України звернення ОСОБА_1 на ОСОБА_2 про «повторне скасування юридично нікчемного заочного рішення по справі № 554/10991/25» не відповідає.Зокрема, заявником не зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і доказів про це, відсутнє клопотання про перегляд заочного рішення.

Також до поданого звернення заявником не додано його копії з копіями всіх доданих до нього документів за кількістю учасників справи.

Крім цього, відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

До поданого звернення відповідачем не додано документу про сплату судового збору.

Разом із цим, у зверненні заявниця вважала, що вона звільнена від сплати судового збору, підставами чого зазначила наступне: «Людина, яка є радянським народом УРСР і сувереном на землі з назвою Україна, має право на справедливий захист судом, яке закріплено статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, від 04.11.1950 року, та звільняється від сплати судового збору відповідно до Закону.

За результатом пошуку не знайдено жодної статті в Законі, Конституції та інших нормативно-правових актах республіки, якою б було визначено обов`язок радянського народу України - носія суверенних прав сплачувати «судові збори», а виконання злочинних наказів є зрадою Батьківщини та тягне за собою юридичну відповідальність.

Натомість, статтею 153 Конституції (Основного Закону) УРСР від 20 квітня 1978 року, гарантовано: «Судді і народні засідателі є незалежними і підкоряють тільки законові. Суддям і народним засідателям забезпечують умови безперешкодного і ефективного здійснення їх прав та обов`язків. Будь-яке втручання в діяльність суддів і народних засідателів по здійсненню правосуддя є неприпустимим і тягне за собою відповідальність за законом».

Пунктом 50 Висновку №3 (2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи, щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів установлено, що кожний окремий суддя повинен робити все можливе для підтримання судової незалежності; судді повинні виконувати свої обов`язки, не допускаючи проявів фаворитизму або дійсної чи видимої упередженості; судді повинні приймати свої рішення з урахуванням усіх моментів, важливих для застосування відповідних юридичних норм, та без урахування усіх питань, що не стосуються суті справи; вони повинні забезпечувати високий ступінь професійної компетентності.

Пунктом № 1 Пленуму Верховного Суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», від 30.05.1997, (v0007700-97) з метою удосконалення судової діяльності у сфері захисту прав та свобод людини і громадянина постановлено:

1. Звернути увагу судів на те, що вся їх діяльність повинна бути підпорядкована захисту прав та свобод людини і громадянина. Шляхом розгляду судових справ у повній відповідності з Конституцією та Законами України.

Суди не вправі відмовити у судовому захисті прав та свобод людини. При цьому слід мати на увазі, що коло прав і свобод людини і громадянина, не є вичерпним».

Суд зазначає, що пільги щодо сплати судового збору визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір». Разом із тим, у поданому до суду зверненні про перегляд заочного рішення заявницею не наведено підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених названим Законом. А за таких обставин за подання вказаної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 605,6 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Європейський суд з прав людини зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч.8 ст.285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення, а також до заяви, поданої особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити звернення ОСОБА_4 на ОСОБА_2 про «повторне скасування юридично нікчемного заочного рішення по справі № 554/10991/25» без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 285, 260 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

ОСОБА_5 на ОСОБА_2 про «повторне скасування юридично нікчемного заочного рішення по справі № 554/10991/25» - залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява про перегляд заочного рішення буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Михайлова