Справа № 306/524/25
Провадження № 22-ц/4806/1587/25
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

09 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Собослой Г.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 13 листопада 2025 року, головуючий суддя Вінер Е.А., у справі № 306/524/525 за позовною заявою ОСОБА_1 до Полянської сільської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця адвокатка Шелудько Л.Г., подав апеляційну скаргу , сформовану у системі «Електронний суд» 22.12.2025, на рішення Свалявського районного суду від 13.11.2025, повий текст якого складено 21.11.2025.

Справу № 306/524/25 витребувано із Свалявського районного суду Закарпатської області.

Статтею 356 ЦПК України установлені вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас до апеляційної скарги скаржником додано копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 02.11.2023.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Отже, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Крім того, пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Предметом спору у цій справі є вимога про встановлення юридичного факту та визнання права власності, отже цей позов не стосується питань соціального і правового захисту ОСОБА_1 як учасника бойових дій, а тому за відсутності інших підстав для звільнення від сплати судового збору, відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Позов не зачіпає обсяг соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту ОСОБА_1 як ветерана війни. Крім того, предмет спору у цій справі не пов`язаний із проходженням ОСОБА_1 військової служби.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , хоч і має статус учасника бойових дій, однак не звільняється від сплати судового збору у цій справі на підставі пунктів 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2025 року у справі № 905/1426/23 (провадження № 12-27гс25).

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3 028,00 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпункт 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» регламентує, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Під час подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру:

-встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 );

-встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 17.12.1973 виданого на підставі рішення виконкому селищної ради депутатів трудящих №83 від 12 грудня 1973 року та зареєстрованого в реєстрову книгу під № 320.

Таким чином, розмір судового збору за подання скарги в частині оскарження двох вимог немайнового характеру становить 2 906,88 грн (3028, 00 грн * 0, 4 * 2 * 150 % * 0,8).

Також позовна заява містить вимоги майнового характеру: визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20), майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 905/105/20 викладено висновок, що судовий збір за подання позовної заяви з вимогами про витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви про повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Ціна позову визначається на день подання позову і саме з такої ціни позову визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

З доданої до позовної заяви довідки від 16.01.2023 вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в цінах 2023 року становить 74 800 грн.

Позов подано у березні 2025 року.

Водночас, ані апеляційна скарга, ані матеріали справи не містять відомостей про вартість спірного майна станом на 2025 рік, що не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви. Відтак, скаржнику слід надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви та самостійно визначити і оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги за формулою: ціна позову х 1 % х 150 % х 0,8, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Реквізити для оплати:

Отримувач коштів ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0007493

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Закарпатський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити скаржника та надати йому строк для усунення недоліків, шляхом оплати судового збору протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя-доповідач,

у х в а л и в :

Апеляційну ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 13 листопада 2025 року, залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати йому строк для усунення недоліків, шляхом оплати судового збору протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити скаржнику, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк він не усуне недоліки апеляційної скарги, шляхом подання або надіслання квитанції про доплату судового збору безпосередньо до суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга буде визнана неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Суддя Г.Г.Собослой