Справа № 358/2156/25 Провадження № 2/358/238/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Буравової К.І.,

за участю секретаря судових засідань Годжаєвої З.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

До Богуславського районного суду Київської області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» (03124, м. Київ, бульвар Вацвала Гавала, буд. № 4) із позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договорому розмірі 68 875, 00 грн. та судових витрат по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 3566-2218-2 від 12.12.2023 (далі - Кредитний договір) між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «PROCENT») та ОСОБА_1 відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 11.12.2024), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приват Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). (а.с. 111).

Процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.11.2025 головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І. (а.с.66).

18.11.2025 у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддя звернулася до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 (а.с.68).

27.11.2025 до суду надійшла відповіді на запит за № 23-23/4057/2025 з якої вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.70).

Ухвалою судді від 28.11.2025 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.71-73).

Судом було вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або про призначення судового засідання у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, заяв та клопотань не подавав.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження у справі, однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 51-185св23), повернення судової кореспонденції з відміткою «адресат відсутній» є належним підтвердженням повідомлення сторони про розгляд справи та свідчить про ухилення від отримання судових документів.

Враховуючи, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву, не заявила клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та не висловила заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд відповідно до частини п`ятої статті 279 та частини восьмої статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 12.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 3566-2218-2, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 365 днів (до 11.12.2024), шляхом переказу на їй платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приват Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних).

Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 891917, (а.с. 15-19).

Відповідач, з підписанням Кредитного договору, одночасно також підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 891917, надісланим у смс-повідомленні на її телефонний номер, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки, графіком платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору. (а.с. 19-20).

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач зобовязується надати позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у строки, визначені договором.

Згідно з п. 1.2 договору процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка 1277,50%) користування кредитом.

Відповідно до п. 1.3 договору строк кредитування становить 365 днів (до 11.12.2024), зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку № 1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком № 1 до цього договору.

Згідно пункту 4.1 кредитного договору сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору у строки відповідно до графіку визначеному у додатку №1.

Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у додатку № 1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

На виконання умов вищевказаного кредитного договору кредитодавець 12.12.2023 надав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів за договором 3566-2218-2 від 12.12.2023 на умовах фінансового кредиту, яке здійснювалося за допомогою системи Fondy (а. с. 25)

Листом АТ КБ «Приват банк» від 16.12.2025 підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Згідно з випискою про рух коштів по картці № НОМЕР_2 за період з 12.12.2023 по 17.12.2023, зарахування на суму 5 000,00 грн. відбулось 12.12.2023 на картку відповідачки (а.с. 81-83)

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №3566-2218-2 від 12.12.2023 року заборгованість відповідачки за цим кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам, станом на 10.10.2025, становить 68 875,00 грн. (а.с. 26-34)

Даний розрахунок містить інформацію про те, що відповідач за весь період кредитування не здійснив жодного платежу на погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Процент» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн.

Станом на день розгляду справи відповідачка заборгованість у заявленому позивачем розмірі не погасила.

Доказів оспорювання укладеного договору в судовому порядку відповідачем не подано.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини.

Відповідачкою не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що поданий позивачем розрахунок заборгованості та відомості, які містяться у матеріалах справи, не відповідають дійсності.

Застосовані норми права

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, з дотриманням умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, відповідно до якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Частинами 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови відповідного договору та виражати намір особи вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною і вважається укладеним з моменту одержання відповіді про прийняття такої пропозиції. Оферта може бути здійснена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції у мережі Інтернет або в інший передбачений законом спосіб.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України у разі прострочення повернення суми позики позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму, визначену ст. 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, неналежне виконання відповідачкою зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на отримання плати за надані послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінка суду

Враховуючи встановлений судом факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів, відсутність доказів належного виконання зобов`язань за договором, а також ненадання відповідачкою доказів повернення отриманих коштів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000, 00 грн, у зв`язку з чим такі вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення відсотків, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 03 серпня 2022 року у справі №156/268/21 та від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, суд не позбавлений можливості самостійно здійснити розрахунок заборгованості у разі незгоди з розрахунком позивача, визначаючи її розмір виходячи з умов договору та вимог закону.

Так, згідно з розрахунком позивача, утворилась заборгованість по несплаченим процентами за користуванням кредиту за період з 12.12.2023 по 11.12.2024 у сумі 63 875,00 грн.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства та його моральним засадам.

22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.

Отже, починаючи з 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1%.

Разом з тим пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено тимчасове застосування граничних ставок: протягом перших 120 днів 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5%.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням наведеного суд погоджується з умовами договору щодо розміру щоденної процентної ставки за період з 12.12.2023 до 23.12.2023 (12 днів) у розмірі 3,5% щоденно, у зв`язку з чим сума нарахованих процентів за вказаний період становить 2100, 00 грн.

За період з 25.12.2023 до 22.04.2024 (120 днів), виходячи з розміру кредиту 5 000,00 грн, підлягають стягненню проценти за користування кредитом у розмірі 2,5% за кожен день користування коштами, що становить 15 000,00 грн.

За період з 23.04.2024 до 20.08.2024 (наступні 120 днів) проценти за користування кредитом у розмірі 1,5% за кожен день складають 9 000,00 грн.

За період з 21.08.2024 до 11.12.2024 (113 днів, у межах строку кредитування та позовних вимог) проценти за користування кредитом у розмірі 1% за кожен день складають 5 650,00 грн.

Таким чином суд відхиляє доводи позову щодо можливості нарахування процентів за ставкою 3,5% протягом усього строку кредитування та доходить висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими процентами за період з 12.12.2023 до 11.12.2024 у загальному розмірі 31 750,00 грн (2100,00 + 15 000, 00 + 9 000, 00 + 5650,00).

Враховуючи встановлений судом факт укладення сторонами кредитного договору, отримання відповідачкою грошових коштів та невиконання нею обов`язку щодо їх повернення у визначені договором строки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», а саме: у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №3566-2218-2 від 12.12.2023 в сумі 36 750, 00 грн., з яких: 5 000, 00 грн. - заборгованість за кредитом; 31 750,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Представником позивача в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Так, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано суду такі документи: договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024 (а.с. 53-54), Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Руденко К.В. серії ПТ № 2412 від 23.10.2018 (а.с. 55)., Довіреність від 03.06.2024 (а.с.56), Акт приймання-передачі наданих послуг № 73 до договору №03/06/2024 від 03.06.2024 та Витяг з реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №73, з детальним описом робіт та їх вартістю, яка становить 10 000, 00 грн., (а.с. 57-58)

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 01.09.2022 по справі № 640/16093/21.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).

З урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складністю справи та ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За таких обставин, при визначенні розміру витрат на правову допомогу судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. є завищеною щодо предмета спору. Окрім того, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності.

Враховуючи незначну складність справи, розгляд її у порядку спрощеного провадження, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, а також те, що всі обставини справи були встановлені при розгляді справи без участі представника позивача, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу на загальну суму 3 500,00 грн.

Щодо судового збору

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.12).

Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на суму 36 750 грн 00 коп., що становить 53,36 % від загального розміру заявлених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 292 грн 60 коп (2422,40/100*53,36%), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 204, 207, 526, 527, 530, 610, 612, 615, 634, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 89, 141, 253, 256, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» () заборгованість за кредитним договором №3566-2218-2 від 12.12.2023 в розмірі 36 750 (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., з яких: 5 000, 00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 31 750, 00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 292 (одна тисяча двісті дев`яносто дві) гривні 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ», місцезнаходження: , місцезнаходження: 03124, м.Київ, бульвар Вацвала Гавала, буд. № 4.

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя К. І. Буравова