Справа № 509/6458/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Пронози І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/6458/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до Овідіопольського районного суду одеської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.04.2025 року в місті Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі колісного транспортного засобу марки «Chevroler Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , колісного транспортного засобу марки «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , та колісного транспортного засобу марки «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент пригоди застраховано не було.

Колісний транспортний засіб марки «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 227559567.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2025 року, справа № 947/13182/25, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано саме водія транспортного засобу марки «Chevroler Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно Звіту вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 становить 35206,83 грн.

Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив розгляд вказаного випадку, визначив розмір заподіяного збитку та здійснив на користь потерпілої особи регламентну виплату у розмірі 35206,83 грн.

Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 38406,73 грн.

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Ухвалою судді від 14.11.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

18.11.2025 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про надання дозволу для ознайомлення із матеріалами цивільної справи, за для формування та надання до суду своєї правової позиції. Однак в судові засідання призначені на 16.12.2025 року та 03.02.2026 року не з`явилась, про час дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання смс повідомлення на номер телефону, який зазначено в заяві, про що свідчать довідки про доставку.

Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду остання не подавала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.04.2025 року о 17:50 год. на вул. М. Комарова, 23 в м. Одесі, керуючи автомобілем «Chevroler Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України», не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_3 , який в результаті удару зіштовхнувся з автомобілем «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

08.05.2025 року постановою Київського районного суду м. Одеси, водія ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.

Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колісний транспортний засіб марки «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 227559567.

Відповідно до Звіту № 04-047 від 07.05.2025 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу завданого власнику колісного транспортного засобу «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 складеного суб`єктом оціночної діяльності, експертом оцінювачем ОСОБА_4 , встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ на заміні складові та матеріали складає 35206,83 грн.

Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.

08.04.2025 року ОСОБА_2 , власник транспортного засобу «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_2 з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

На підставі Наказу позивач відшкодував ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 35206,83 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 18582 від 06.06.2025 року.

Крім того, МТСБУ було сплачено на користь ФОП ОСОБА_4 витрати за оплату послуг аваркома (експерта) у розмірі 3199,90 грн., що також підтверджується платіжною інструкцією № 17177 від 28.05.2025 року.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тобто Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація».

Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст.993ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.

Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно із ст. 38 Закону України "Про страхування", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також за аваркома (експерта), а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 993, 1191, 1166 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ, , місцезнаходження: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 35206 (тридцять п`ять тисяч двісті шість) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ, , місцезнаходження: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. та 3199 (три тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 90 грн. понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є.М. Панасенко