провадження № 6/208/67/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючої судді Подкопаєвої І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Кривонос Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду міста Кам`янського заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», подану через представника Романенка Михайла Едуардовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», ОСОБА_1 , Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження № 60098062 з примусового виконання виконавчого документу виконавчого листа, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 219 720,29 гривень, з яких заборгованість за кредитом у сумі 216 473,19 гривень, судовий збір - 3247,10 гривень.

Заява мотивована тим, що на виконанні Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 60098062 з виконання виконавчого листа Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за Кредитним договором № 301-A-UAH від 30.08.2012 року у загальному розмірі 219 720,29 гривень, залишок нестягнутої суми 194 921,26 гривень, сума виконавчого збору 5 114,27 гривень.

30.06.2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

Згідно з Реєстром кредитних угод, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 1 від 30.06.2025 р., право грошової вимоги за Кредитним договором № 301-A-UAH від 30.08.2012 року, укладеним АТ «Банк Кредит Дніпро» з ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

За придбання активів ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» 944 585,52 грн, з призначенням платежу: «плата ціни згідно договору факторингу № 1 від 30.06.2025 року. Без ПДВ.» що підтверджується платіжною інструкцією № 12414 від 30.06.2025 року.

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права кредитора щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № 301-A-UAH від 30.08.2012 року.

Оскільки в зв`язку із відступленням права грошової вимоги відбулась заміна кредитора у зобов`язанні і ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статус нового кредитора за виконавчим документом, просить замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження № 60098062.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..

Ухвалою суду від 12.08.2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» прийнято до розгляду, вирішено здійснювати її розгляд у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та заінтересованих осіб.

Направлено запит керівнику апарату Покровського міськрайонного суду Донецької області про надання матеріалів цивільної справи № 235/3435/19 за позовом АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

04.12.2025 року на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи № 235/3435/19.

У судове засідання, призначене на 02.02.2026, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили.

Представник заявника подав заяву про розгляд заяви за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 своїм право на подання заперечень не скористалась, будь-яких заяв від неї на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обґрунтованість заяви, всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку.

30.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» та до ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 301-A-UAH на суму 149 000,00 гривень.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.07.2019 року у справі № 235/3435/19 за позовом АТ «Банк кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 301-A-UAH від 30.08.2012 року в сумі 216 473,19 гривень та судовий збір у сумі 3 247,10 гривень.

29.08.2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро»:

- заборгованості за кредитним договором № 301-A-UAH від 30.08.2012 року в сумі 219 720,29 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом 216 473,19 гривень, судовий збір в сумі 3 247,10 гривень.

Станом на дату подання заяви та розгляду заяви по суті виконавче провадження № 60098062 не здійснюється, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку), що підтверджується постановою від 28.01.2025.

30.06.2025 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 1, відповідно до пункту 1.1 Розділу 1 Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) відповідно до реєстру кредитних угод згідно Додатку 1 цього Договору.

Внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами (п.1.2 Розділ 1 Договору факторингу).

Згідно з вимогами Договору факторингу № 1 від 30.06.2025 року Клієнт передав, а Фактор (новий кредитор) прийняв Реєстр прав вимог за Договором, складеним за формою згідно з Додатком № 1 до даного Договору. Кількість боржників: 253. Загальна сума заборгованості: 349 958 грн. 49 коп., що підтверджується реєстром кредитних угод Додаток № 1 до Договору факторингу № 1 від 30.06.2025.

30.06.2025 року ТОВ «Діджи фінанс» здійснило на користь АТ «Банк кредит Дніпро» оплату згідно умов Договору факторингу № 1 від 30.06.2025 у сумі 944 585,52 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 12414 від 30.06.2025.

Відповідно до додатку № 1 до Договору факторинга № 1 від 30.06.2025 року. Фактору передано право вимоги щодо боржника ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер боржник НОМЕР_1 , за кредитним договором 301-A-UAH від 30.08.2012, загальна сума заборгованості 232 876,742 гривень, за порядковим номером в реєстрі № 79.

Отже, до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшли усі права та обов`язки АТ «Банк кредит Дніпро», в тому числі і право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 301-A-UAH від 30.08.2012.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (згідно із частиною п`ятою статті 26 Закону про виконавче провадження).

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону про виконавче провадження).

Стаття 37 Закону про виконавче провадження регулює підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону про виконавче провадження).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Отже, заміна сторони виконавчого провадження стосується лише ситуації, коли виконавче провадження відкрите як юридичний процес, а його сторони набули відповідних прав як сторони відкритого виконавчого провадження. Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (пункти 6.9-6.12, 6.15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 60098062 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» заборгованості за кредитним договором.

Виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», отже докази наявності відкритого виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні, що виключає заміну сторони виконавчого провадження.

Одночасно з тим, відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 260, 261, 354, 442 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», поданої через представника Романенка Михайла Едуардовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», ОСОБА_1 , Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження відмовити повністю.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/

Суддя І. А. Подкопаєва