УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Кропивницький

справа № 405/3135/21

провадження № 22-ц/4809/713/26

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 листопада 2024 року у складі головуючого судді Драного В. В.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Білоусов Вячеслав Анатолійович, Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування акта про передачу майна та свідоцтва про залишення майна з прилюдних торгів.

20 січня 2026 року до Кропивницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивачки на вказане рішення суду першої інстанції. До апеляційної скарги долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі. В обґрунтування зазначено, що позивачка подала апеляційну скаргу на зазначене судове рішення 25 травня 2025 року, однак ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25 грудня 2025 року її апеляційну скаргу повернуто. Вказала, що не отримувала ухвалу апеляційного суду про залишення її апеляційної скарги без руху, а тому не могла її виконати. Також зазначила, що є особою похилого віку, не має комп`ютера, а тому не могла дізнатись на сайті судової влади інформацію про стан розгляду її апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

При цьому, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ЦПК України).

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що вступну та резолютивну частину оскаржуваного судового рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда було ухвалено 27 листопада 2024 року. Повне судове рішення складено 09 грудня 2024 року (том 3 а.с.15-20).

Відповідно до протоколу судового засідання від 27 листопада 2024 року у судовому засіданні при розгляді даної справи була присутня представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Грицина В. І. (том 3 а.с.13-14).

Згідно довідки про доставку електронного документу рішення суду від 27 листопада 2024 року доставлено до електронного кабінету представника позивачки адвоката Грицини В. І. 14 квітня 2025 року (том 3 а.с.24).

Разом з тим, апеляційна скарга на судове рішення у даній справі подана позивачкою лише 20 січня 2026 року, тобто зі спливом річного строку з дня складення повного тексту судового рішення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. У цьому аспекті дослідженню підлягають дві умови, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, а саме: а) чи подано апеляційну скаргу особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; б) чи пропущено строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року в справі № 186/972/18 (провадження № 61?19251св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2023 року в справі № 200/13452/18 (провадження № 61-8954св23)).

Особою, не повідомленою про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої відкрито провадження (див. пункт 168 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24)).

У Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року (заява N 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Проте, отримавши оскаржуване судове рішення, позивачка звернулась з цією апеляційною скаргою з суттєвим пропуском строку, визначеним статтею 354 ЦПК України. При цьому доводи позивачки про те, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25 грудня 2025 року її апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції було повернуто не заслуговують на увагу та не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, оскільки процесуальна поведінка позивачки не демонструє добросовісність використання нею своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Враховуючи те, що стороні позивача було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, а позивачкою не наведено обставин непереборної сили, які завадили їй вчасно звернутись із апеляційною скаргою, у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 357, 358 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 листопада 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Судді

С. М. Єгорова

С. І. Мурашко

О. І. Чельник