Справа № 592/1156/26
Провадження № 2-н/592/64/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Титаренко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу по стягненню з ОСОБА_2 аліментів,

установив:

26.01.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 , про видачу судового наказу по стягненню з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що в заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З огляду на зазначені приписи законодавства, законодавець надає право на отримання аліментів на утримання дитини тому із батьків, разом з яким проживає дитина, а відтак, для підтвердження права стягувача за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно додати до заяви докази на підтвердження проживання дитини саме разом із заявником (стягувачем).

До заяви про видачу судового наказу заявником надана копія витягів з Реєстру територіальної громади Сумської територіальної громади, відповідно до яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.09.2003 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.01.2021 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Із зазначених документів не підтверджується факт проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із заявником станом на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Інші матеріали заяви не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що станом на дату подання заяви про видачу судового наказу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із заявником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Самі лише посилання заявника та його представника в поданій заяві на зазначені обставини не можуть бути належним їх доказом, а тому суд не бере їх до уваги.

Отже, заявник до заяви не надав відповідних доказів, що підтверджують право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Крім того, як вже зазначалося вище, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте така вимога не відповідає положенням п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно з п. 3, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Ураховуючи, що у заявника не виникло права грошової вимоги, за якою ним подано заяву про видачу судового наказу, а також заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу по стягненню з ОСОБА_2 аліментів, слід відмовити.

Згідно з ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 161, п. 3, 8 ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ст. 258, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу по стягненню з ОСОБА_2 аліментів.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Вікторія ТИТАРЕНКО