Справа №521/3996/25
Провадження №2/521/421/26
Ухвала

21 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів в якому просив витребувати в Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» копію кредитної справи щодо отримання ОСОБА_2 на підставі кредитного договору № 014/0043/74/73990 від 27.04.2007 року, в тому числі документи, які підтверджують отримання ОСОБА_2 кредитних коштів у цій кредитній справі та документів щодо перевірки кредитного ризику при укладенні зазначеного кредитного договору.

23 жовтня 2025 року представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» подав до суду письмові заперечення на клопотання про витребування доказів. Обґрунтовуючи свої заперечення представник відповідача зазначив, що Київським районним судом міста Одеси 05.08.2010 року ухвалено рішення у справі №2-4992/10, згідно якого з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 1966947,51 грн. Таким чином, наявне судове рішення, яке набрало законної сили, та яким по суті підтверджено існування кредитних правовідносин між Банком та ОСОБА_2 досліджено факт видачі кредитних коштів, а також факт невиконання зобов`язань ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, що в свою чергу стало підставою для передачі у власність Банку нереалізованого в результаті проведених торгів майна ОСОБА_2 . Тому, на думку представника відповідача, клопотання позивача про витребування від Банку зазначених документів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того зазначив, що позивачем разом з позовною заявою вже подавалось клопотання про витребування відповідних доказів від АТ «Райффайзен Банк», і суд ухвалою від 19 червня 2025 року відмовив у його задоволені.

У відкрите підготовче судове засідання, призначене на 21 січня 2026 року сторони та їх представники не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши клопотання про витребування доказів, суд дійшов висновку про його залишення без розгляду в зв`язку із наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів, в якому, в тому числі, просив суд витребувати в Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» належним чином завірену копію кредитної справи щодо отримання ОСОБА_2 кредиту на підставі кредитного договору № 014/0043/74/73990 від 27.04.2007 року, в тому числі документи, які підтверджують отримання ОСОБА_2 кредитних коштів.

Так, ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 19 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача в частині витребування доказів від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», оскільки вказана інформація не містять відомостей щодо предмета доказування, адже вона ніяким чином не підтверджує заявлені вимоги чи заперечення або має інше значення для розгляду справи і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, питання про витребування доказів, про які зазначено у клопотанні від 15 жовтня 2025 року вже вирішено судом в ухвалі від 19 червня 2025 року, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог про витребування доказів.

В силу ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про зловживання позивачем процесуальними правами, що виразилося у поданні клопотання для вирішення питання, яке вже вирішено судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ст.ст. 44, 84 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополева

21.01.26