Справа № 158/3632/25
Провадження № 2/0158/191/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

за участю представника позивача - Романюка Л.С.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцька міська рада, про визнання виділеної в натурі частки домоволодіння окремим об`єктом нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Романюк Л.С., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцька міська рада, про визнання виділеної в натурі частки домоволодіння окремим об`єктом нерухомого майна.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 листопада 2024 року у справі № 161/15421/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності позов задоволено, та виділено в натурі частку домоволодіння, що належить ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності.

Вказує, що рішення набрало законної сили, однак у його резолютивній частині не визначено, що виділена частка становить окремий об`єкт нерухомого майна (окреме домоволодіння).

У зв`язку з цим орган державної реєстрації відмовляє у реєстрації права власності, посилаючись на відсутність у судовому рішенні чіткої вказівки про створення самостійного об`єкта нерухомості.

Технічні характеристики виділеної частки (наявність окремого входу, окремих комунікацій, ізольованість) повністю відповідають ознакам самостійного об`єкта нерухомого майна, як це було встановлено в ході виконання судового рішення про виділ частки.

З метою з`ясування змісту рішення ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, проте ухвалою суду від 12.06.2025 у задоволенні заяви відмовлено, а постановою Волинського апеляційного суду від 07.08.2025 це рішення залишено без змін, із зазначенням, що питання про визначення окремого домоволодіння не може бути вирішене шляхом роз`яснення, а потребує нового судового розгляду.

Таким чином, на теперішній час виділена частка фактично існує як самостійне житлове приміщення з окремим входом, прибудинковою територією та комунікаціями, але юридично не визнана окремим об`єктом нерухомості, що позбавляє можливості належним чином оформити та зареєструвати право власності.

У зв`язку із цим, просить суд: визнати виділену в натурі частку домоволодіння, що належить ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , окремим об`єктом нерухомого майна (окремим домоволодінням); зобов`язати Луцьку міську раду присвоїти виділеному домоволодінню окрему поштову адресу; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати поданій справі.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просять суд їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала.

Представник Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої заяви просять проводити розгляд справи без участі їх представника.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За положеннями ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч. 2ст. 16 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.11.2024 ухвалено, позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Романюк Л.С. до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності задовольнити частково. Виділити у власність ОСОБА_2 в натурі 75/100 частки житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та є об`єктом права спільної часткової власності, а саме коридор 1-1 пл.2.6 кв.м., топкова 1-2 пл.4.2 кв.м., коридор 1-3 пл.5.6 кв.м., кухня 1-4 пл.5.5 кв.м., кімната 1-9 пл.14.8 кв.м., кімната 1-10 пл.12.7 кв.м., веранда 1-11 пл.5.1 кв.м., сходи а4, літня кухня Б1, хліб-б, сарай-б1, колонка-В, вбаральня-Г, 1/2 част. огорожі 1, що становить 75/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 15140 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 7500 грн. 00 коп. витрат на проведення робіт по розрахунку ідеальних часток. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Технічні характеристики виділеної частки (наявність окремого входу, окремих комунікацій, ізольованість) повністю відповідають ознакам самостійного об`єкта нерухомого майна, як це було встановлено в ході виконання судового рішення про виділ частки.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, проте ухвалою суду від 12.06.2025 у задоволенні заяви відмовлено, а постановою Волинського апеляційного суду від 07.08.2025 ухвалу залишено без змін.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із цим позовом до відповідачки ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що орган державної реєстрації відмовляє їй у реєстрації права власності, посилаючись на відсутність у судовому рішенні Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.11.2024 чіткої вказівки про створення самостійного об`єкта нерухомості.

Відтак, просить суд визнати виділену в натурі частку домоволодіння, що належить ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , окремим об`єктом нерухомого майна (окремим домоволодінням) та зобов`язати Луцьку міську раду присвоїти виділеному домоволодінню окрему поштову адресу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний реєстратор, реалізуючи свої функції, керується Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами.

Водночас, в судовому засіданні не встановлено, яким чином саме відповідачкою ОСОБА_1 порушуються, невизнаються або оспорюються права позивачки ОСОБА_2 щодо визнання виділеної в натурі частки домоволодіння окремим об`єктом нерухомого майна, оскільки саме орган державної реєстрації відмовляє їй у реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна виділений у її власність в натурі, відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.11.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцька міська рада, про визнання виділеної в натурі частки домоволодіння окремим об`єктом нерухомого майна слід відмовити.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачкою судові витрати.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцька міська рада, про визнання виділеної в натурі частки домоволодіння окремим об`єктом нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судового рішення складено 04.02.2026