Провадження № 2/202/1194/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря - Міщенко М.С.

представника позивача - Громова Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпра справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання рішення та дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Громов Ю. з позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання рішення та дій незаконними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що ОСОБА_3 (прабабуся позивача) на підставі контрольного талону до ордера N?811 від 10 квітня 1961 року, виданого на підставі рішення виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів трудящих N?832 від 4 квітня 1961 року, було надано у користування квартиру, площею 18,76 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , із розрахунку на двох членів сім`ї.

У квартиру вселилися безпосередньо ОСОБА_3 , а також її донька ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_5 та відповідна бабуся позивача). У подальшому, ОСОБА_4 у зв?язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_6 (дідусь позивача), змінила прізвище на " ОСОБА_7 ". Особовий рахунок НОМЕР_1 на квартиру N?39 був оформлений на ОСОБА_8 .

У шлюбі між ОСОБА_8 (бабуся позивача) та ОСОБА_6 (дідусь позивача) народилися діти, а саме: ОСОБА_9 (батько позивача); ОСОБА_10 (дядько позивача). ОСОБА_9 (батько позивача) був зареєстрований у квартирі N?39 з 04.12.1990р., що підтверджується довідкою N? 7369 від 21.08.2020 р.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , виданого відділом РАГС Підгородненського міськвиконкому, актовий запис про народження N?190, у графі "Батько" позивача вказано - ОСОБА_9 .

Позивач ОСОБА_1 з дня свого народження постійно проживає та фактично користується квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 з дня народження по теперішній час у квартирі N?39, підтверджується актом, підписаним сусідами.

ОСОБА_6 (дідусь позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 (дядько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 (бабуся позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_9 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та інших органів та осіб з питанням щодо переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_2 на своє ім`я, проте у всіх випадках питання не було вирішено.

Зокрема, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про переоформлення особового рахунка на квартиру N?39 на своє ім`я, проте цей питання у позасудовому порядку на даний час так і не було вирішено.

Під час розгляду в Індустріальному районному суді м. Дніпра справи N?202/ 2159 /24 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської провадження, ухвалою суду наймачем житлового приміщення, від 14 червня 2024 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_11 , після залучення якої позивач дізнався про порушення своїх прав.

Зазначає, що реєстрація ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , є незаконною, оскільки жодний із членів родини позивача ніколи не реєстрував сторонніх осіб у батьківському житлі. Про особу ОСОБА_11 позивач вперше дізнався під час розгляду справи N?202/ 2159 /24. Особу ОСОБА_11 ніколи фактично у квартирі не проживала.

Просить визнати рішення та дії Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 - незаконними.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 13 травня 2025 року витребувано в Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради належним чином засвідчені копії документів, на підставі котрих було зареєстровано місце проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 24 липня 2025 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_11 , про визнання рішення та дій незаконним закрито.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 24 липня 2025 року про закриття провадження - скасувано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до таких висновків.

Згідно копії ордеру N?811 від 10 квітня 1961 року ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів N?832 від 4 квітня 1961 року, було надано у користування квартиру, площею 18,76 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , зі складом сім`ї ОСОБА_4 .

Згідно довідки № 73, яка видана 21 серпня 2020 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_9 .

Згідно з інформацією, наданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур від 27.11.2024 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 28.08.2020 року.

У матеріалах справи також містяться копії документів, на підставі яких було зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , а саме заява ОСОБА_2 від 28.08.2020 до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про реєстрацію місця проживання. Також міститься копія паспорту ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та копія паспорта ОСОБА_2 .

Згідно копії витягу зі спадкового реєстру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1, 2 статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ч. 1 статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК України).

Згідно із частиною 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див., зокрема: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 489/3691/20 зазначено, що «спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 337/2535/2017 (провадження № 14-130цс18) зазначено, що «зі змісту позовної заяви … вбачається, що спірні правовідносини стосуються права користування та розпорядження майном, що належить відповідачу. Позивач оскаржує його дії … спрямовані на надання права реєстрації місця проживання та права користування зазначеною квартирою, оскільки вважає їх незаконними у зв`язку з тим, що ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2015 року на зазначену квартиру було накладено арешт з метою забезпечення виконання рішення суду у справі № 337/1025/15-ц. Отже, предметом спірних правовідносин є майнові права на квартиру, вимоги ж до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради є похідними від них. Таким чином, спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами ЦПК України».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Спір про визнання незаконним рішення Департаменту адміністративних послу та дозвільних процедур про реєстрацію місця проживання може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою.

Особа, за заявою якого було зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 ОСОБА_9 , помер.

Належним відповідачем також у даному спорі є особа, реєстрацію якої оспорюється, а також власник зазначеної квартири.

Представник позивача пред`явив позов тільки до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур. Тому відсутні підстави для задоволення позову внаслідок пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Окрім цього, суд зазначає, що матеріали справи не містять та позивачем не надані докази, яким саме чином реєстрація ОСОБА_2 порушує права позивача. Як зазначено позивачем ОСОБА_2 в квартирі не проживає, позивач не є власником зазначеної квартири, не є наймачем, має зареєстроване місце проживання за іншою адресою. Тобто, не доведено факт порушення прав саме позивача.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 89, 141, 264, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання рішення та дій незаконними відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Бєсєда