єдиний унікальний номер справи 531/85/22
номер провадження 2-др/531/3/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Герцова О. М.,

за участі секретаря Капленко Є. С.,

розглянувши цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №531/85/22 за позовом адвоката Новицького В`ячеслава Васильовича в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Кумечко», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради, Хорольського району Полтавської області, Державний реєстратор Терешківської сільської ради Полтавського району Голуб Марина Сергіївна, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення із записом про реєстрацію договору оренди землі, стягнення не отриманого доходу, усунення перешкод у користуванні,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа №531/85/22 за позовом адвоката Новицького В.В. в інтересах СТОВ «Світоч» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Кумечко», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, Державний реєстратор Терешківської сільської ради Полтавського району Голуб Марина Сергіївна, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення із записом про реєстрацію договору оренди землі, стягнення не отриманого доходу, усунення перешкод у користуванні.

Ухвалою Карлівського районного суду від 12.01.2026 року залишено позовну заяву без розгляду.

15.01.2026 року до суду надійшла заява від адвоката Ковтун Л. О., в якому просила стягнути з позивача СТОВ «Світоч» на користь ОСОБА_2 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката) в розмірі 40 000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до положень ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Розгляд справи №531/85/22 тривав близько 4 років. Протягом цього часу відповідач ОСОБА_2 зазнавав систематичного психологічного тиску та значних незручностей, спричинених діями СТОВ «Світоч». Зокрема, позивач постійно подавав необґрунтовані клопотання, ініціював відкладення судових засідань, а також подавав клопотання про забезпечення позову, у тому числі про арешт земельної ділянки, що штучно ускладнювало доступ відповідача до правосуддя та змушувало його постійно реагувати на процесуальні дії, які не мали підстав перебувати в постійній напрузі. Через постійні судові спори, ініційовані СТОВ «Світоч» проти Кумечка В.В., останній фактично не має змоги зареєструвати своє право власності на земельну ділянку. Нотаріуси відмовляють у реєстрації, посилаючись на наявність судових рішень та проваджень, пов`язаних із позовами СТОВ «Світоч», що штучно блокують оформлення права власності. Таким чином, дії позивача не лише затягнули розгляд справи, а й створили безпосередню перешкоду у реалізації законних прав відповідача, що потребує компенсації понесених витрат і збитків. Протягом усього періоду розгляду справи з 2022 по 2026 роки в Україні відбулося істотне погіршення макроекономічних показників, зумовлене, зокрема, різкою девальвацією національної валюти у 2022 році, подальшими коливаннями та загальним зростанням курсу долара США, а також тривалими інфляційними процесами.

Внаслідок цього суттєво зросла вартість товарів і послуг у всіх сферах економіки, включаючи витрати на оренду приміщень, технічне та програмне забезпечення, засоби зв`язку, діловодство, логістику, а також витрати, пов`язані з підтриманням та здійсненням адвокатської діяльності. Зазначені економічні обставини об`єктивно вплинули на формування ринкової вартості правничої допомоги, оскільки адвокат не отримує фіксованої щомісячної оплати, а вартість його послуг безпосередньо залежить від витраченого часу, обсягу виконаної роботи та фактичних витрат на забезпечення професійної діяльності.

Відтак, враховуючи, що Відповідачем у справі, фактично сплачено грошову винагороду (гонорар) адвокату Ковтун Л.О., що підтверджується вказаними вище документами, вважаємо за необхідне стягнути з позивача витрати, понесені позивачем на оплату послуг адвоката в розмірі 40 000 (сорок тисяч гривень 00 коп) як частину судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 16.01.2026 заяву адвоката Ковтун Л. О. про ухвалення додаткового рішення прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 22.01.2026 о 11 год. 30 хв без виклику учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської від 12.01.2026 року позовну заяву адвоката Новицького В`ячеслава Васильовича в інтересах СТОВ «Світоч» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Кумечко», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради, Хорольського району Полтавської області, Державний реєстратор Терешківської сільської ради Полтавського району Голуб М.С., про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення із записом про реєстрацію договору оренди землі, стягнення не отриманого доходу, усунення перешкод у користуванні, залишено без розгляду з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

22.01.2026 о 11 год 58 хв через підсистему «Електронний суд» від представника позивача, адвоката Приліпко І.Л., надійшла заява, в якій просила приєднати до матеріалів справи та врахувати під час ухвалення додаткового судового рішення заперечення СТОВ «Світоч» щодо заяви адвоката Ковтун Л. О. про ухвалення додаткового судового рішення по справі №531/85/22.

В запереченнях щодо заяви адвоката Ковтун Л. О. про ухвалення додаткового судового рішення СТОВ «Світоч» просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення з позивача СТОВ «Світоч» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката) в розмірі 40 000,00 грн., а в разі прийняття рішення щодо задоволення вказаної заяви зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн.

В обґрунтування заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення СТОВ «Світоч» значив, що 04.12.2025 їх представник адвокат Приліпко І.Л. не змогла прийняти участь у судовому засіданні, яке відбулося 04.12.2025 о 12 год 30 хв, у зв`язку з відсутності електроенергії у період час з 12.00 до 14.00, що підтверджується графіком погодинних відключень, а тому неявка представника СТОВ «Світоч» в судове засідання є поважною, оскільки виникла внаслідок непереборної сили.

12.01.2026 у судове засідання не забезпечено участь представника СТОВ «Світоч» так як адвокатом Приліпко І.А. через систему електронний суд подано заяву про припинення повноважень представника у зв`язку з відсутністю узгодженої правової позиції між позивачем та його представником щодо стратегії захисту прав і законних інтересів СТОВ «Світоч» та прохала відкласти судове засідання. До заяви про припинення повноважень представника було додано копію заяви ОСОБА_4 , як заступника генерального директора СТОВ «Світоч», про відкладення судового засідання та надання додаткового строку для залучення нового представника з метою укладення договору про надання правничої допомоги та погодження правової позиції у справі. Таким чином, представник позивача і сам позивач прохали відкласти судове засідання, яке було заплановане на 12.01.2026 о 12 год 40 хв з поважних причин, а саме- розірвання договору про надання правничої допомоги та погодження правової позиції. Відповідна заява надіслана до суду о 12.37 год та доставлено о 12.49 год, тоді, як судове засідання , згідно з протоколом було розпочато о 12.51 год. Заява була подана відразу після відновлення електропостачання та доступу до мережі Інтернет. Заперечує щодо тверджень адвоката Ковтун Л. О. про необґрунтовані дії позивача, які прямо призвели до додаткових витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Вважає, що заявлені витрати на правову допомогу належними чином не підтвердженні та є занадто завищеними.

У відповідності до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Саме факт подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Добросовісні дії позивачів, спрямовані на захист їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17 та від 19 грудня 2019 року у справі № 757/35897/18-ц.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Черняєвої Т.М. від 28 січня 2022 року було відкрито провадження у даній справі, визначено провести розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 29 квітня 2022 року провадження в справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Рішенням голови Верховного Суду №7/0/149-23 від 10 січня 2023 року суддю Черняєву Т.М. відряджено до Октябрського районного суду м. Полтави, в зв`язку з чим, за результатами авто розподілу, справу передано на розгляд судді Герцову О. М.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року поновлено провадження у справі №531/85/22, а 17 жовтня 2023 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року зупинено провадження у справі № 531/85/22 за позовом адвоката Новицького В`ячеслава Васильовича в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Кумечко», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради, Хорольського району Полтавської області, Державний реєстратор Терешківської сільської ради Полтавського району Голуб Марина Сергіївна, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення із записом про реєстрацію договору оренди землі, стягнення не отриманого доходу, усунення перешкод у користуванні до набрання законної сили рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 17.05.2021 у справі № 531/522/19.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року вказану ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

У судові засідання 04.12.2025 року та 12.01.2026 року представниа позивача не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, на відеозв`язок не вийшла. Причину неявки сторони позивача в судове засідання 04.12.2025 року було визнано судом неповажною.

Посилання позивача про те, що 04.12.2025 представник не взяв участь в засідання через поважні причини відсутність електропостачання не заслуговує на увагу. Так, відповідно до ч. 5 ст. статті 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву. Окрім того, про дату та час проведення судового засідання позивач та його представник повідомлялися завчасно, а отже могли знати про можливу відсутність електропостачання згідно графіків відключення світла у визначений час та дату, про те в судове засідання не з?явилися.

Також суд не приймає до уваги заперечення щодо поважності відсутності позивача та його представника в судовому засіданні 12.01.2026, оскільки заява про розірвання договору про правову допомого між СТОВ «Світоч» і адвокатом Приліпко І.Л. та клопотання про відкладення судового засідання надійшли до суду об 12.49 год. В той же час, підготовчі дії з проведення судового засідання розпочалися о 12.47, а у 12.51 розпочалося саме засідання. Тобто клопотання не було подано завчасно та позбавляло суд та інших учасників справи ознайомитися з ним.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу в силу принципу ч. 1 ст. 81 ЦПК України необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ, справ про адміністративні правопорушення» оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що сторона позивача та її представник не з`являлися в судові засідання, призначені на 04.12.2025 року та 12.01.2026 року. Очевидним є те, що про наслідки повторної неявки позивача в судові засідання, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позивач, в інтересах якого діяла адвокат Приліпко І.В., не міг не бути обізнаний.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звертався до суду з аналогічним позовом, предметом розгляду якого було визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 02.01.2019 року, за результатами розгляду якого прийнято рішення Машівським районним судом Полтавської області від 13.12.2021 року по справі № 531/422/19, постанова Полтавського апеляційного суду від 17.04.2019 року та ухвала Верховного Суду від 04.03.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку дії сторони позивача можна вважати необґрунтованими, а тому саме на сторону позивача необхідно покласти судові витрати іншої сторони.

У постанові від 15.09.2021 року у справі № 902/136/21 Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, оцінюючи дії позивача на предмет необґрунтованості, наголосив на тому, що право на судовий захист гарантовано позивачу Конституцією України. Проте реалізація такого права позивачем у будь - якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача. Отримавши звернений до себе позов, відповідач цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав був змушений звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зробила висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено із матеріалів справи, стороною відповідача ОСОБА_2 було надано: копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №4548 від 30.09.2025 року, заява адвоката Ковтун Л. О. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи) від 04.12.2025, договір про надання правової допомоги від 01.12.2025, укладений між адвокатом Ковтун Л.О. та ОСОБА_2 , додаткову угоду від 13.01.2026 року додоговору про надання правової допомоги; клопотання в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з позивача СТОВ «Світоч» судових витрат, квитанція №4 від 14.01.2026 про отримання грошових коштів від ОСОБА_2 за надання юридичних послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.12.2025 року та додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 01.12.2025 предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту, що пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних , невизнаних його (її) прав та законних інтересів, в тому числі по супроводженню та представництву інтересів Клієнта, в тому числі надання правової допомоги по справі №531/85/22, що перебуває на розгляді у Карлівському районному суді Полтавської області.

Згідно з п. 2.3.1 Клієнт повинен сплатити гонорар адвокату в розмірі та у строк погоджені між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

Враховуючи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховуючи, що позивач ТОВ «Світоч» заперечував проти стягнення з позивача витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн., що є співмірним з наданим адвокатом обсягом послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Ковтун Людмили Олексіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №531/85/22 за позовом адвоката Новицького В`ячеслава Васильовича в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Кумечко», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр майнових прав» Ялосовецької сільської ради, Хорольського району Полтавської області, Державний реєстратор Терешківської сільської ради Полтавського району Голуб Марина Сергіївна, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення із записом про реєстрацію договору оренди землі, стягнення не отриманого доходу, усунення перешкод у користуванні задовольнити частково.

Стягнути з Позивача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» (Код ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката) в розмірі 20000 гривень (двадцять тисяч гривень) 00 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 27 січня 2026 року.

Суддя О. М. Герцов