Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/407/26
У Х В А Л А

23.01.2026 Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до судуз заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

В заяві зазначив, що він має намір звернутись до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Вказував, що він є власником квартир за адресою: АДРЕСА_1 .

20 січня 2026 року внаслідок прориву гнучкого шлангу гарячого водопостачання до рукомийника у ванній кімнаті у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 , розташованої на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_3 , відбулось залиття квартири, яка знаходиться на сьомому поверсі під квартирою АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 а саме квартири АДРЕСА_5 .

Внаслідок залиття квартири йому як власнику завдано значної шкоди. Її загальний розмір складає 845473,20 грн.

Між сторонами виникла конфліктна ситуація з приводу затоплення квартири.

Враховуючи характер відносин, що склались між сторонами, розмір суми, про стягнення якої має намір просити заявник, вартість квартири, за рахунок якого можливим є виконання рішення суду у разі пред`явлення та задоволення позову, вважає, що існування небезпеки невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову є беззаперечним, оскільки є достатні підстави вважати, що відповідач може скористатись своїм правом на реалізацію належного йому нерухомого майна, та використати отримані від реалізації майна кошти на свої особисті потреби, а не на виконання своїх зобов`язань перед позивачем.

Тому, з метою уникнення ризиків невиконання рішення суду в майбутньому є необхідність накладення арешту на нерухоме майно відповідача, яке знаходиться у його приватній власності.

Посилаючись на ці та інші обставини, заявник просив суд у порядку забезпечення позову накласти арешт на належне ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно і грошові кошти в межах ціни позову на суму не більше 845473,20 грн.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження (продаж, внесення до статутного капіталу, міну, відчуження в будь-який інший спосіб), обтяження (іпотекою, тощо) належного останньому нерухомого майна:

квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 53, 1 кв.м., житловою площею 24, 7 кв.м., реєстраційний номер майна: 27980957, номер запису: 20955 в книзі: 152;

земельна ділянка, кадастровий номер: :50:002:1813, площа 0,0853 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103, номер відомостей про речове право: 43268628;

квартира, загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 20,4 кв.м., адреса: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, номер відомостей про речове право: 13927564;

магазин промислових товарів, загальною площею 593,7 кв.м., адреса: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:04, номер відомостей про речове право: 49241638;

нежитлова будівля, ангар, адреса: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9098438.

Також просив заборонити органам та суб`єктам господарювання, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження, тощо) щодо зазначеного нерухомого майна.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України також передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ґрунтується лише на значному розмірі шкоди, про стягнення якого він має намір звернутися з позовом до суду, та стосунках, що склалися з відповідачем.

Будь-яких інших відомостей, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява не містить.

Крім того, матеріалами заяви та доданими до неї доказів підтверджується наявність у відповідача значної кількості майна, що само по собі є достатньою запорукою того, що у випадку звернення позивача до суду з позовом про відшкодування шкоди та у разі задоволення такого позову судом, відповідач має значну кількість майна, за рахунок якого таке рішення може бути виконано.

Також будь-які докази того, що відповідач має намір провести відчуження усього належного йому майна з метою уникнення відповідальності за завдану шкоду, матеріали заяви не містять.

У справі відсутні відомості про вартість майна, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову, але виходячи зі звичайних цін на таке майно у суду наявні підстави для висновку щодо не співмірності заходів забезпечення позову, яких просить застосувати позивач до ціни позову.

Фактично заява ґрунтується лише на намірах позивача звернутися до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Головуючий О.А.Самсонова