Справа № 165/3774/25
Провадження № 2/156/64/26
Рядок статзвіту № 79
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Комзюк Н.Н.,

за участю секретаря судового засідання - Кирилюк Л.М.,

представника позивача - адвоката Семенюка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» про стягнення невиплаченої заробітної плати в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Семенюк Р.А. звернувся до Нововолинського міського суду з позовом, у якому просить стягнути з державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» заборгованість по заробітній платі перед покійним сином ОСОБА_2 у розмірі 13697,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що її покійний син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював у ДП «Шахта №9 «Нововолинська». Серед спадкового майна, що залишилося після смерті сина, є грошові кошти в формі заробітної плати у розмірі 39783,02 грн. та лікарняних у розмірі 1308,63 грн., які не були отримані ним за життя. Вказана заборгованість не виплачена. Все спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 прийняли його спадкоємці: мати ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , інших спадкоємців немає. У добровільному порядку відповідач відмовився виплатити заборгованість перед покійним сином, у зв`язку з чим позивач змушена звертатися до суду.

Ухвалою Нововолинського міського суду від 23.10.2025 вищевказану цивільну справу передано Іваничівському районному суду за підсудністю.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 21.11.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Семенюк Р.А. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник ДП «Шахта №9 «Новововлинська» у судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не зявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, сторона позивача просить розглядати справу без їх участі, тому суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю покійного ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.08.1980.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Литовезької сільської ради 08.11.2023, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №332327, виданого 05.12.2024 державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори спадкоємцями ОСОБА_2 є: в 1/3 частці його син ОСОБА_3 , в 1/3 частці дочка ОСОБА_4 та в 1/3 частці мати ОСОБА_1 .

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна видано позивачу. Іншим спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Як вбачається з довідки ДП «Шахта №9 «Нововолинська» №416-10 від 15.10.2025, ОСОБА_2 працював на підприємстві з 07.02.2017 по 03.05.2017, з 03.02.2020 по 20.01.2021, з 14.07.2023 по 01.09.2023.

Відповідно до довідки №85 від 15.10.2025, виданої ДП «Шахта №9 «Нововолинська», станом на 15.10.2025 заборгованість відповідача по заробітній платі перед ОСОБА_2 складає 39783,02 грн. та невиплачених лікарняних у розмірі 1308,63 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості перед ОСОБА_2 становив на день його смерті 41091,63 грн.

Тобто позивачу, як спадкоємцю після смерті сина, належить 1/3 частка від вказаної суми заборгованості (41091,63 грн./3=13697,21 грн.).

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За практикою Європейського суду з прав людини (справа «Будченко проти України», заява №38677/06) концепція «майна» не обмежується існуючим майном, може охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав «законні сподівання» щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність.

Тобто невиплачена заробітна плата та лікарняні є майном та однозначно підпадає під дію ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому зарплати без обмеження будь-яким строком.

При цьому, відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є матір`ю померлого, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом їй належить 1/3 частка спадкового майна, а тому має право на суму заробітної плати, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Судом встановлено наявність заборгованості нарахованої та невиплаченої заробітної плати та лікарняних на загальну суму 41091,63 грн., яка рахується за ДП «Шахта №9 «Нововолинська» перед померлим ОСОБА_2 , також встановлено наявність спадкоємця ОСОБА_5 , яка в силу вимог ст.ст. 1227, 1261 ЦК України, прийняла спадщину у вигляді нарахованої та невиплаченої заробітної плати та лікарняних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як спадкоємця у розмірі 1/3 частки, що становить 13697,21 грн.

Ураховуючи вимоги ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а також те, що позивач просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі її померлого сина ОСОБА_2 в розмірі 13697,21 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 25, 1227, 1261 ЦК України, ст.115, 233 КЗпП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» про стягнення невиплаченої заробітної плати в порядку спадкування за законом задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі перед її покійним сином ОСОБА_2 у розмірі 13697,21 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Згідно вимог п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Державне підприємство «Шахта №9 «Нововолинська», адреса: вул. Шахтарська, 37, село Литовеж Володимирського району Волинської області, .

Повний текст рішення складено 15.01.2026.

Суддя Н.Н. Комзюк