Справа № 278/5796/25
29 січня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Буткевича М.І., за участю секретаря судового засідання Бошяна А.А. розглянувши в спрощеному порядку позовну заяву, подану представником ОСОБА_1 адвокатом Ткачук Т.А. до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Амбасадор» про визнання майнового права на об`єкт інвестування,
В обгрунтування вимог вказав, що 30.07.2021 між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Амбасадор» укладено договір про сплату внесків у обслуговуючий кооператив № Ж1/4/1/4/37 відповідно до умов якого позивач сплатив внесок у розмірі 594 536 грн.
Відповідач в порушення умов Договору не виконав свого обов`язку з організації будівництва в строк до 15.05.2022 та передачі квартири позивачу у право власності, чим порушив власні зобов`язання, а тому позивач був змушений звернутися до суду.
20 листопада 2025 у справі відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
Копію позовної заяви і доданих до неї документів направлялись відповідачу до електронного суду, відзив від відповідача не надходив.
Судом встановлено, що 30.07.2021 між сторонами укладено договір № Ж1/4/1/4/37 про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Амбасадор» ОК (ЖБК) (а. с. 20-23).
Відповідно до пунктів 5.2.1.-5.2.8. договору ЖБК зобов`язаний організувати будівництво об`єкта і здачу його у експлуатацію у строк до 15 травня 2022 року при умові дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків. Не пізніше 15 календарних днів з моменту введення об`єкта будівництва у експлуатацію передати учаснику за актом прийому-передачі об`єкт нерухомості. Надавати учаснику інформацію, що стосується питань будівництва. Повідомляти учасника про всі обставини, що роблять неможливим виконання даного договору. Забезпечити будівництво об`єкту та введення його в експлуатацію у строки, передбачені даним договором. Усі повідомлення учасника, що здійснюватимуться ЖБК при виконанні цього договору, вважаються здійсненими належним чином, якщо вони вручені особисто учаснику (його представнику) після попереднього повідомлення по телефону протягом 5 календарних днів.
На виконання вимог договору ОСОБА_1 сплатив пайові внески, що підтверджується квитанцією про сплату пайових внесків за договором від 30.07.2021 № Ж1/4/1/4/37 у загальній сумі 594 536 грн (а. с. 24).
Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК).
Відповідно до статті 525 ЦК одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також визначено необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК ).
Відповідно до частини першої статті 527 ЦК боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі статтею 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 177 ЦК об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Відповідно до статті 179 ЦК річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Згідно зі статтею 181 ЦК до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.
Відповідно до частини першої статті 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно зі статтею 190 ЦК майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Отже, ЦК визначення майнового права не містить, оскільки у статті 190 ЦК є вказівка лише на те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. Разом з тим не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
З огляду на вказане громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
У разі невиконання належним чином забудовником взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) зазначено, що саме інвестор, як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. Згідно з частиною четвертою статті 334 ЦК права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 93-95).
Згідно зі статтею 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми законодавства й усталену судову практику у даних правовідносинах, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову і наявності підстав для повного його задоволення з огляду на наступне.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, встановивши, що позивач повністю сплатив вартість пайового внеску за нерухоме майно, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустив діями/бездіяльністю порушення права інвестора на отримання майна від укладеного правочину, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог й визнання за позивачем майнових прав на об`єкт інвестування.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі статті 141 ЦПК, враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 5 950,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК, суд,-
Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Амбасадор» на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 5 950,00 грн. за сплату судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Амбасадор», місцезнаходження: вул. Салтикова-Щедріна, 18, м. Чернівці; .

Суддя М.І.Буткевич