ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/976/25
Провадження № 2/483/54/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2026 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря - Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Очаківської міської ради, про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: виключення відомостей про його батьківство з актового запису від 06 травня 2020 року за №3, складеного виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в період зареєстрованого шлюбу з відповідачкою остання ІНФОРМАЦІЯ_1 народила ОСОБА_3 . Оскільки позивач не вважає себе біологічним батьком дитини, він змушений звернутися до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Очаківської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши заяви по суті спору та долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 18 жовтня 2019 року по 26 серпня 2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 16, 6).

У період зареєстрованого шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини зазначені на підставі наявного актового запису про шлюб подружжя, тобто на підставі ст. 122 СК України (а.с. 17, 79-83).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею51 Конституції України гарантовано, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України).

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Водночас, його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За нормами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За вимогами ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За клопотання позивача у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

Згідно з наданим до суду висновком, ДНК-профіль ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить особі, яка є біологічною дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність походження ДНК-профіля від дитини та біологічного батька становить не менше ніж 99,37% (а.с. 114-129).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Позовні вимоги у даному спорі ґрунтуються на одній підставі, а саме сумніві позивача щодо можливості зачати дитину, однак вказані доводи повністю спростовуються, крім іншого, висновком судової молекулярно-генетичної експертизи.

Оцінивши в сукупності досліджені докази, їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Очаківської міської ради, про оспорювання батьківства - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03 лютого 2026 року.

Головуюча: