Провадження № 2-з/592/3/26
УХВАЛА

05 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми під головуванням судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійним, виселення та відшкодування моральної шкоди, треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 ) про визнання договору недійним, виселення та відшкодування моральної шкоди, треті особи ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 (місце проживання АДРЕСА_3 ).

Позивач просить визнати недійсним договір оренди квартири за адресою АДРЕСА_2 , укладений 06.09.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 й ОСОБА_3 , усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою шляхом виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири та стягнути з відповідачів 110 000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди.

Вимоги мотивує тим, що є спадкоємцем за законом після смерті батька, ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями також є треті особи. До складу спадщини входить квартира за адресою АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим вважає себе таким, що має право на квартиру. Позивач не може вселитися до квартири та користуватися нею через перешкоди відповідачів. ОСОБА_2 змінила замки у вхідних дверях. 06.09.2022 вона безпідставно уклала з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 договір оренди зазначеної квартири та заселила їх. До квартири відповідачі його не допускають. Позивач вважає, що такі дії порушують його права користування квартирою, а тому договір слід визнати недійсним та виселити відповідачів з вказаної квартири. Також вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди від відповідачів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди оцінив у сумі 110 000 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за позовом та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив у якому просила відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивувала тим, що позивач не дав доказів, що спірний договір продовжує існувати на час подачі позову. Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у квартири не проживають. Вважає, що позивач не має прав на усунення перешкод у користуванні квартирою.

26.01.2026 представник позивача подав заяву про забезпечення позову. 03.02.2026 заяву передано судді. У заяві просить суд: заборонити відповідачам і третій особі ОСОБА_6 , а також іншим особам вчиняти дії щодо заміни, перекодування та/або встановлення додаткових замків і комплектів ключів від вхідних дверей спірної квартири; заборонити відповідачці ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_6 вселяти під будь-яким приводом інших осіб до спірної квартири; зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 невідкладно передати позивачу або іншій уповноваженій ним особі один комплект ключів від замка вхідних дверей спірної квартири.

Заява мотивована тим, що позивачу створені перешкоди у користуванні спадковим майном. Невжиття заходів забезпечення позову продовжить існування або посилення перешкод, вселення інших осіб.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується певним чином. Зокрема згідно з пунктом другими зазначеної частини позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії. Натомість наведена норма не передбачає вжиття заходів забезпечення позову шляхом вчинення певної дії.

З наведених норм вбачається, що суд може вжити лише певних заходів забезпечення позову, передбачені законом. Наведені норми не передбачають вжиття заходів саме шляхом зобов`язання до вчинення певних дій. У зв`язку з цим немає підстав для зобов`язання відповідачки передати ключі від квартири, а тому заява про забезпечення позову у цій частині не підлягає задоволенню.

Слід звернути увагу також на наступне. Згідно заявленого позову, позивач зокрема просить визнати недійсним договір оренди квартири та виселити з квартири відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ..

У разі задоволенні позову у частині визнання договору недійсним наступлять правові наслідки недійсності правочину, тобто він втратить обов`язковість для сторін. Рішення у цій частині не підлягає виконанню.

Рішення суду, у разі задоволення позову, у частині виселення відповідачів може бути виконане відповідачами добровільно або у порядку примусового виконання шляхом звільнення зазначеного житла від цих осіб.

Натомість у заяві про забезпечення позову позивач просить зобов`язати відповідачку не вчиняти дій по перешкоді позивачу у користуванні квартирою у інший спосіб ніж заявлено у позовних вимогах. Тобто позивач просить вжити заходів до відповідача на усунення перешкод які виходять за межі розгляду. Фактично ставиться вимога про вирішення спору без судового розгляду.

Згідно з ч. 10 ст. 151 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Ураховуючи наведене вбачається, що немає законних підстав для забезпечення позову у спосіб заявлений позивачем. Таким чином слід відмовити у забезпеченні позову за заявою представника позивача.

Керуючись ст. 149 153, 259 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у забезпеченні позову за заявою представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійним, виселення та відшкодування моральної шкоди, треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання.

Суддя Владислав КОСТЕНКО