РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участі

секретаря Яковенко Ю.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, що відбувається поза межами приміщення суду, діючи з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, інтересах якого діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_4 03.06.2025 нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 245 188,66 грн. Позивач звернулася до відповідача з питання виплати вказаної суми, але рішенням відповідача від 01.08.2025 йому було відмовлено через відсутність інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та через те, що за наявною у Відповідача інформацією, за життя з часу припинення пенсійних виплат ОСОБА_4 , яка мешкала на тимчасово окупованій території України, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії не зверталася, а відтак пенсія за період з 01.05.2021 по 30.11.2024 не підлягає нарахуванню і не була їй нарахована. Зазначає, що дане рішення відповідача не відповідає чинному законодавству України, є таким, що перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію матері у розмірі 245 188,66 грн та стягнути судові витрати по справі.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ОСОБА_5 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією м. Костянтинівка та отримувала пенсію у випадку втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Нарахування пенсійних коштів не проводилось з 01.05.2021 у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Інформація про проходження ОСОБА_4 фізичної ідентифікації особи в АТ «Ощадбанк» або в органах Пенсійного фонду України відсутня. Пенсійна справа знята з обліку з 01.12.2024 у зв`язку зі смертю пенсіонера. З часу припинення пенсійних виплат ОСОБА_4 , яка мешкала на тимчасово окупованої території України, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, не зверталась, а відтак, пенсія за період з 01.05.2021 по 30.11.2024 не підлягала нарахуванню і не була їй нарахована. За результатом розгляду наданих документів ОСОБА_2 у виплаті недоотриманої пенсії відмовлено, враховуючи норми статті 52 та вимоги пункту 14 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058. Зазначено, що відсутні підстави для задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надала відповідь на відзив, відповідно до якого вважає доводи відповідача стосується лише тих пенсіонерів, що ще не померли. У відповідності до ст. 52 закону №1058, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Цивільний кодекс України не визначає додаткові підстави, відповідно до яких члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Дії відповідача є необґрунтованими та такими, що незаконно перешкоджають реалізації права позивача на спадкування недоотриманої за життя пенсії спадкодавця.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 доводився сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримав в порядку спадкування за законом після смерті матері спадщину, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину від 03.06.2025, виданого державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори. Спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 245188,66 грн, яка належала померлій на підставі довідки № 0500-0208-8/28392, виданою 28.03.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області.

01.08.2025 рішенням П/С № 47 було відмовлено у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням пункту 144 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 у зв`язку з відсутністю звернення ОСОБА_4 до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Листом № 0500-0208-8/77782 від 06.08.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області було роз`яснено ОСОБА_2 підстави відмови у виплаті пенсії матері ОСОБА_4 , наведені в рішенні від 01.08.2025 П/С № 47.

Відповідачем до відзиву додано аналітику нарахувань з ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати пенсій (ППВП)», з якої вбачається, що за період з травня 2021 по жовтень 2024 пенсійні виплати ОСОБА_4 не призначались, не нараховувались та не виплачувались.

Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання в порядку спадкування за законом спадкового майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Судом встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлої ОСОБА_4 складає 245188,66 грн, яка увійшла до складу спадщини після її смерті та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України. Відповідач відмовляється виплатити пенсію, посилаючись на норми статті 52 та вимоги пункту 14 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та що, з часу припинення пенсійних виплат ОСОБА_4 , яка мешкала на тимчасово окупованої території України, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації не зверталась.

Підстава припинення виплати пенсії законодавством, зокрема ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на день припинення виплати пенсії (01.05.2021), не передбачена.

Прийняті на виконання Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» постанови Кабінету Міністрів України і виконавчих органів Пенсійного фонду України є підзаконними актами, які регулюють особливості виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, однак вони не є законами, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено законами.

Вказаний висновок суду ґрунтується на положенні, зазначеному в абз. 2 преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про те, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.05.2021 нарахування і виплати ОСОБА_4 пенсії суд вважає незаконним.

Вказаний висновок суду кореспондується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі 243/13575/19, згідно якій припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

За змістом ч. 2 ст. 416 ЦПК України у постанові об`єднаної палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги положення ст. 1227 ЦК України про те, що суми, зокрема, пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_2 мав право на нарахування та виплату пенсії незалежно від того, чи звертався пенсіонер до територіальних органів Пенсійного фонду України на територію, підконтрольну українській владі, за поновленням виплати пенсії, а тому позивач як спадкоємець померлого відповідно до положень ст. 1227 ЦК України має право на отримання пенсії в порядку спадкування за законом, оскільки згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Доводи відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються викладеними у цьому рішенні фактичними обставинами, встановленими судом.

Посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду, викладені в ухвалі від 18 травня 2011 р. у справі №6-25244св10, постанові від 14 квітня 2020 р. у справі №431/6232/16-ц, безпідставні, оскільки постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі 243/13575/19 Верховний Суд відступив від висновків, викладених у цих постановах та висловив висновок про застосування норми права. Згідно цьому висновку припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК Україниці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2451.88 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії, задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 245 188 грн 66 коп. (двісті сорок п`ять тисяч сто вісімдесят вісім гривень шістдесят шість копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь держави суму судового збору 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30.01.2026.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков