Провадження №2/752/4176/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Шененка В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

23.01.2026 адвокат Головков Є.І., який діє в інтересах відповідача, звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на утримання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 25550 грн. та судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

07.11.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.01.2026 відповідач отримала копію позову з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі.

23.01.2026 через ЄСІТС представник відповідача направив до суду зустрічну позовну заяву.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.1-2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов - це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Суд відзначає, що зустрічна позовна заява відповідає вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Проте, вивчивши зміст первісного та зустрічного позову, суд приходить до висновку, що вони не є взаємно пов`язаними.

Так, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:

- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;

- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;

- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.

Суд вважає, що зустрічні позовні вимоги не є взаємопов`язаними з первісними позовними вимогами, хоча і виникли з одних правовідносин, задоволення зустрічних позовних вимог не виключить повністю або часткове задоволення первісних позовних вимог, а їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки жодним чином не сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для об`єднання в одне провадження вимог за зустрічним позовом з первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 19, 31, 175, 177, 187, 193, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання квартири.

Повернути відповідачу ОСОБА_3 зустрічну позовну заяву та роз`яснити, що із заявленими позовними вимогами, викладеними у зустрічній позовній заяві, вона може звернутися до суду для самостійного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 03.02.2026.

Суддя Ж. І. Кордюкова