Провадження № 2-п/201/3/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

секретаря Тоцької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, постановленого 17.10.2017р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До суду від відповідача ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Гайтан К.О. (діє на підставі ордеру серії АН № 1429803 від 30.05.2024р.) надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що 15.05.2024р. під час перетину державного кордону ОСОБА_2 отримав рішення про відмову в перетині державного кордону України. Вказана відмова була обґрунтована тим, що з наявних відомостей з бази даних Державної прикордонної служби України щодо ОСОБА_2 є ухвала Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 28.04.2016р. по справі № 263/6072/15-ц, зокрема ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Ознайомившись з офіційним сайтом судової влади України, ОСОБА_1 дізнався про наявність судового рішення від 17.10.2017р., яким стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, однак зазначає, що з 17.10.2017 по 30.05.2024р.р. жодних виконавчих дій щодо нього не проводились. Вказує, що ОСОБА_1 не мав заборгованості перед позивачем.

На підставі викладеного, просить поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення; скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.10.2017р. по цивільній справі № 263/10385/17 та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача адвокатом Гайтан К.О. подана заява, в якій просить розглянути справу про перегляд заочного рішення без її участі.

Від представника позивача заяв, клопотань, заперечень не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали, додані до заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 не знав про існування заочного рішення від 17.10.2017р. і досі не отримав його копію.

Перевірити дану обставину суд не має можливості, оскільки м. Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією України, а матеріли цивільних справ, зокрема справи № 263/10385/17, провадження № 2/263/2379/2017 з Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області до Соборного районного суду міста Дніпра передані не були.

Враховуючи дані обставини, суд вважає, що відповідачу доцільно поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.10.2017р. у справі № 263/10385/17 позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.05.2011р. в розмірі 54 753 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят три) гривні 36 копійок та судовий збір у розмірі 1504 (одна тисяча п`ятсот чотири) гривні 00 копійок. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Ухвалою суду від 01.07.2025р. відновлене втрачене судове провадження ЄУН 263/10385/17 в частині зібраних судом матеріалів, а саме: документів, що подавалися банком Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, копії яких надані банком, та судових рішень, електронні примірники яких наявні у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Вказана ухвала набрала законної сили 17.07.2025р.

Відповідно до ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвали, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідним є наявність сукупності двох обставин: неявка відповідача у судове засідання та (або) неповідомлення про причини неявки, а також не подача відзиву з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідачем у заяві вказано, що він немає перед АТ КБ «ПриватБанк» жодних боргових зобов`язань, проте жодних належних доказів щодо відсутності заборгованості перед банком не надає.

Отже, суд не приймає обставини, які викладені у заяві як підстави для перегляду заочного рішення, оскільки вказані обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи по суті та не спростовують правильність ухваленого судом заочного рішення.

Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

Отже, заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.260, 287-289 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, постановленого 17 жовтня 2017 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, вона має можливість оскаржити рішення до Дніпровського апеляційного суду в загальному порядку впродовж 30 днів. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Повний текст ухвали буде складено впродовж 5 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева