Провадження № 2/537/766/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Мурашова Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

у с т а н о в и в:

30 грудня 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій просить: 1) розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 вересня 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №797; 2) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів його доходів.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 25 вересня 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №797. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя подружжя не склалося за відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя, ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинили з листопада 2024 року. Подальше спільне життя чи примирення подружжя є неможливим. Після припинення спільного проживання подружжя, дитина залишилася проживати з матір`ю позивачем ОСОБА_1 . Тому ОСОБА_1 також просила для утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів. З цих підстав ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва за захистом з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач ОСОБА_1 визначила підсудність позову за своїм зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає положенням ч.1, ч.2 ст.28 ЦПК України.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 грудня 2025 року справу передано на розгляд до Крюківського районного суду м. Кременчука за територіальною підсудністю з посиланням, що відповідач має зареєстроване місце проживання на території Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов необхідно направити за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.

Підсудність цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції, визначається статтями 26-30 ЦПК України.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим законодавець визначив випадки підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Зокрема, частина 1 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Частина 2 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативну можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

При цьому суд не має права обмежувати вибір позивача (заявника) для розгляду справи у конкретному суді.

Верховний Суд в своїх постановах (зокрема, в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19) виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі №202/24279/13-ц).

За даними Єдиного державного демографічного реєстру від 28.01.2026 року №2279405 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15 серпня 1995 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 , що відповідно до ст.27 ЦПК України до територіальної підсудності Автозаводського районного суду м.Кременчука.

Отже очевидно, що позов ОСОБА_1 не може бути підсудний Крюківському районному суду м. Кременчука, оскільки ані позивач, ані відповідач не мають зареєстрованого місця проживання на території Крюківського району м. Кременчука.

Позивач у даній справі використала належне їй право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, наданої у ч.1, ч.2 ст.28 ЦПК України, оскільки разом з малолітньою дитиною проживають на території Подільського району м. Києва і дитина перебуває на її утриманні, а тому очевидно позивач буде мати труднощі представляти свої інтереси в суді м. Кременчука за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно Подільський районний суд міста Києва мав урахувати цей вибір позивача і прийняти до розгляду справу за її позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, що залишилася проживати з позивачем, враховуючи підсудність справи саме за місцем реєстрації чи фактичного проживання позивача, що відповідає положенням частин 1, 2 статті 28 ЦПК України, забезпечивши належним чином право позивача на альтернативну підсудність, яка є складовою на доступ до судочинства, справедливий суд та на ефективний юридичний захист.

Незважаючи на наведене, суддя Подільського районного суду м. Києва проігнорувала вибір позивача про підсудність справи за ч.1, ч.2 ст.28 ЦПК України, чим фактично порушила її право на судовий захист.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст.31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, а саме до Подільського районного суду міста Києва за вибором позивача, за її зареєстрованим місцем проживання у Подільському районі м. Києва, що відповідає положенням ч.1, ч.2 ст.28 ЦПК України, оскільки після припинення шлюбних стосунків позивач залишилася проживати з малолітньою дитиною і звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно положень ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Суд не допускає спорів про підсудність, а захищає права позивача на судовий захист обраним нею судом за її зареєстрованим місцем проживання, які очевидно порушені. Суд припиняє дії судді Подільського районного суду м. Києва, що мають ознаки ухилення від здійснення судочинства.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 187, 352, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мурашова Н.В.