Провадження № 2/727/359/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Чернівці Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко Віталій Вікторович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко Віталій Вікторович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя залишено без руху у зв`язку з тим, що позивач подав до суду позовну заяву з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

- позивачем не сплачений судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу (а саме в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 1331,20 грн.).

Крім цього, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу, крім іншого, додається оригінал свідоцтва про шлюб.

Позивач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинна надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, однак у матеріалах, доданих до позову, оригінал такого відсутній.

Позивач вказує, що від шлюбу у сторін є двоє дітей, проте не зазначає з ким на даний час проживають діти та не долучає до матеріалів позову довідку обслуговуючої будинок організації на підтвердження місця проживання дітей.

Крім цього, згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

- Позивачем неналежно викладені обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги в частині дійсної вартості спірного майна на час звернення до суду, від чого залежить ціна позову, та відповідно зміст резолютивної частини позовних вимог. При цьому, до матеріалів позову не надано звіт про оцінку майна та висновок експертизи щодо дійсної вартості спірного майна.

А також, позивачем не сплачено судовий збір по дійсній вартості за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій позовній заяві позивачка вказує, що за час проживання у шлюбі з відповідачем сім`єю було набуте майно, а саме автомобіль, який фактично сплачувався позивачкою, проте підтверджуючих доказів про це не надає.

Разом з тим, в позовній заяві вказано на те, що позивач вважає, що засобом для забезпечення позивачки та її неповнолітньої доньки наявні підстави для виділу їй автомобіля.

При цьому позовна заява містить підтвердження позивача про те, що заходи досудового врегулювання спору не вживалися. Вказане фактично свідчить про відсутність доказів, що підтверджують відмову відповідача щодо виділення зазначеного автомобіля позивачці.

Окрім того, у поданому до суду позові відсутня інформація щодо права власності на спірний автомобіль.

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі через електронний кабінет, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Проте, зазначені вимоги процесуального закону не виконано.

Ухвалою судді від 22.01.2026 року вказану позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

При цьому, копію вищевказаної ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2026 року, представнику позивача адвокату Карпенко В.В. доставлено до електронного кабінету 24 січня 2026 року о 10:09:02.

Таким чином останнім днем усунення недоліків позовної заяви, відповідно, є 29 січня 2026 року. У зазначений термін недоліки позовної заяви усунуто не було.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з п. 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до вимог процесуального законодавства часом вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи чи день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2 ч. 8 ст. 128, п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2026 року від представника заявника адвоката Карпенко В.В. 02 лютого 2026 року надійшла заява про усунення недоліків, а саме: направлено копію квитанції про сплату судового збору в сумі 1331 грн. 20 коп. Вказана заява сформована в системі «Електронний суд» 02.02.2026 року. Також в заяві заявлено клопотання про надання додаткового строку на усунення недоліків позовної заяви посилаючись на тривалі відключення електроенергії в м. Чернівці, які перешкоджали ознайомитись зі змістом ухвали.

Так, позивач не виконав вимоги судді, викладені в ухвалі суду від 22 січня 2026 року, не переробив клопотання у відповідності до вимог передбачених п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України та не подав у встановлений строк до суду документи, зазначені в ухвалі суду про залишення заяви без руху.

При цьому, спрямована представником позивача - адвокатом Карпенко В.В. копія квитанції про сплату судового збору на суму 1330 грн. 20 коп., не може бути розцінено судом як виправлення недоліків ухвали суду в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика ЄСПЛ також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте, можливість продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком суду. Суд може продовжити строк лише за наявності обґрунтованих, поважних причин, які об`єктивно перешкоджають учаснику справи вчинити необхідні дії у встановлений термін. Клопотання про продовження строку повинно бути чітким, конкретним та містити обґрунтований термін, на який учасник справи просить продовжити строк.

При цьому, наведені представником позивача причини не свідчать про те що, він не мав об`єктивної можливості у встановлений строк усунути недоліки позову, до того ж жодного доказу на їх підтвердження суду не надано.

Крім цього, представник позивача не зазначив конкретного строку, на який просить продовжити встановлений судом термін для усунення недоліків. Відсутність такого конкретного обґрунтування позбавляє суд можливості встановити розумність та доцільність продовження такого строку.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для надання позивачу додаткового строку на усунення недоліків позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що не усунення зазначених вище недоліків позовної заяви у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позову без руху, із врахуванням відсутності правових підстав для додаткового строку на усунення недоліків позову, має наслідком повернення позовної заяви.

В зв`язку з вищевикладеним, справа не може бути призначена до розгляду, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню.

В свою чергу повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 126, 127, 185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача Карпенка Віталія Вікторовича про надання додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карпенко Віталій Вікторович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

: