Справа №551/1203/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2026 р. селище Шишаки Полтавської області

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Факторинг Партнерс » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

16 грудня 2025 року ТОВ « Факторинг Партнерс » звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 17 919 грн. 43 коп., а також судові витрати по справі.

Позов мотивує тим, що між ТОВ « Авентус Україна » та відповідачем ОСОБА_1 22 жовтня 2020 року було укладено кредитний договір № 3089445, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів зі сплатою процентів щомісячно в розмірі 1,90 % в день. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника.

У подальшому, між ТОВ " Авентус Україна " та ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів » 30 червня 2021 року укладено договір факторингу № 30062021, відповідно до умов якого ТОВ " Авентус Україна " відступило на користь ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів » права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 року.

23 травня 2024 року укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК« Європейська агенція з повернення боргів » відступило на користь ТОВ " Авентус Україна " права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 року.

Станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Так, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 17 919 грн. 43 коп., із яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 509 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 410 грн. 43 коп.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 у розмірі 17 919 грн. 43 коп., а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.00 коп.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2135399 від 16 грудня 2025 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 81 ).

Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року позовну заяву ТОВ « Факторинг Партнерс » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у письмовому провадженні о 09 год. 00 хв. 15 січня 2026 року ( а.с. 82 ).

Сторони належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи ( 84 86 ).

Від відповідача на адресу суду будь - яких заяв ( клопотань ) не надходило. Не скористалася відповідач і правом подати відзив на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ТОВ « Авентус Україна » та відповідачем ОСОБА_1 22 жовтня 2020 року було укладено кредитний договір № 3089445, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора ( а.с. 64 67 ).

Відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп., строком на 30 місяців зі сплатою процентів щомісячно в розмірі 1,90 % в день.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника.

30 червня 2021 року між ТОВ " Авентус Україна " та ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів » укладено договір факторингу № 30062021, відповідно до умов якого ТОВ " Авентус Україна " відступило на користь ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів » права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 року ( а.с. 46 - 51 ).

23 травня 2024 року укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів » відступило на користь ТОВ " Факторинг Партнерс " права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 року ( а.с. 52 63 ).

Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, та договором факторингу укладеним між ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів » і ТОВ " Факторинг Партнерс " № 23/05/24 від 23 травня 2024 року ТОВ " Факторинг Партнерс " набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 919 грн. 43 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 509 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 410 грн. 43 коп. ( а.с. 69 72 ).

Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору № 3089445 від 22 жовтня 2020 року.

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" ( далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1ЦК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Отже, ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору, ст.ст. 526,527,530,1048,1050,1054 ЦК України, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ " Факторинг Партнерс " заборгованість за кредитним договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 року у загальному розмірі 17 919 грн. 43 коп.

Крім того, ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ " Факторинг Партнерс " та адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АСІСТАНС"; прайс-лист АО "ЛІГАЛ АСІСТАНС", затверджений рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01 листопада 2023; заявку на надання юридичної допомоги № 9 від 03 листопада 2020 року та витяг з акту № 23 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, згідно з якими АО "Лігал Асістанс" надало правову допомогу ТОВ "Факторинг Партнерс" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 3089445 від 22 жовтня 202 року на загальну суму 9 000 грн. 00 коп. ( а.с. 7 13 ).

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимогст. 141 ЦПК України.

Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявила.

Задовольняючи позов повністю, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12,81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Факторинг Партнерс » про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Факторинг Партнерс » заборгованість за кредитним договором № 3089445 від 22 жовтня 2020 року в розмірі 17 919 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Факторинг Партнерс » 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 9 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Полтавському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Факторинг Партнерс », місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий суддя: