провадження 2/287/454/26
Справа № 279/7435/25
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Нижник Г.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Коростенської районної державної (військової) адміністрації Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання недійсними та скасування розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла з Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю цивільна справа № 279/7435/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Коростенської районної державної (військової) адміністрації Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання недійсними та скасування розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Нижнику Г.П.

У позовній заяві міститься клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання позову, по причині того, що він не працює, отримує лише пенсію та посилається на те, що відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачена можливість звільнення від його сплати, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Ознайомившись із змістом клопотання та доданими матеріалами суд приходить до наступного висновку.

Частиною 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України ) визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" суду надано право, враховуючи майновий стан сторони, зменшувати розмір судового збору, звільняти від його сплати, розстрочувати чи відстрочувати сплату судового збору, якщо: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із довідки про доходи № 878324 вбачається, що сума доходу позивача у вигляді виплаченої пенсії за попередній календарний рік становить 71 082,91 грн. Відтак п`ять відсотків від зазначеної суми становлять 3 554 грн. Оскільки розмір судового збору за трьома позовними вимогами складає 3 633 грн, позивач вважає, що наведені обставини є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Водночас слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню та обліковуються органами Державної податкової служби України, не є безумовним свідченням скрутного матеріального становища особи. Доказів, які б підтверджували відсутність у позивача інших джерел доходів, суду не надано.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Позивачем не надано відомостей про перебування на його утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, відсутня інформація щодо наявності банківських рахунків, руху коштів, банківських вкладів, кредитів, а також інших обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи

Майновий стан фізичної особи не є сталою категорією, може змінюватись з часом, а тому при кожному зверненні до суду із позовом чи скаргою, заявник повинен підтверджувати свій незадовільний майновий стан, що є правовою підставою для звільнення від сплати судового збору, його зменшення, відстрочення чи розстрочення його оплати.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти росії» («Shishkov v. russia»).

Крім того, у поданому клопотанні позивач зазначає про отримання додаткового доходу від надання земельних ділянок в оренду.

Наведені позивачем доводи у своїй сукупності не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору, що узгоджується з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої судові процедури мають бути справедливими та рівними для всіх учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1 п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 гривень.

Таким чином, при поданні позовної заяви до суду за трьома позовними вимогами немайнового характеру підлягає до сплати судовий збір у розмірі 3633,60 грн. (по 1211 грн. 20 коп. за кожну вимогу).

Слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, про залишення позовної заяви без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Коростенської районної державної (військової) адміністрації Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання недійсними та скасування розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. П. Нижник