УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді Балацької О.Р.,

з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів,

встановив:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цій цивільній справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце його проведення. Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач також в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до норм ст. ст. 223, 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20), від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 325/218/21-ц (провадження 61-4672св22).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» № 11681/85).

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Підготовче судове засідання з повідомленням (викликом сторін) було призначено на 02 жовтня 2025 року, 06 листопада 2025 року. Розгляд справи було призначено на 03 грудня 2025 року, 21 січня 2026 року, однак в судові засідання, призначені на ці дати, позивач не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце їх проведення, до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак у судове засідання не з`явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у судове засідання також не з`явився, проте до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, що не перешкоджає вирішенню питання у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому заперечено позовні вимоги та розрахунок наведений позивачем. Водночас надані позивачем докази не дають можливості суду повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема щодо підстав, розміру та правомірності заявлених до стягнення сум. За таких обставин суд позбавлений можливості ухвалити законне й обґрунтоване рішення по суті спору без участі позивача та без отримання від неї додаткових пояснень і доказів.

Таким чином, з урахуванням повторної неявки позивача у судове засідання без поважних причин, відсутності заяви про розгляд справи за її відсутності, а також недостатності наявних у справі доказів для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що подальший розгляд справи є неможливим.

Зважаючи на викладене, суд в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, вважає за необхідне на підставі статей 223, 257 ЦПК України залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 12, 210, 223, 257, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

У випадку неподання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк, ухвала набирає законної сили після закінчення цього строку.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА