Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді Панас О.В.
при секретарі судового засідання Ющишиній І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя,-
15.12.2025р. представник позивачки адвокат Андрієнко І.В. подала заяву у якій просила ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп.
Свої вимоги обгрунтувала наступними доводами.
В позовні заяві відповідно до вимог ч. З ст. 175 ЦПК України позивач повідомляв про понесені витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп.
Також в позовній заяві відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем було повідомлено суд про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Долучила до заяви копії письмових доказів.
Представник позивача адвокат Андрієнко І.В. подала до суду заяву (№ 1123/26-вх. від 07.101.2026) згідно якої вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримала в повному обсязі, просила розглянути заяву без участі позивача та його представника за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя, задоволено частково. Ухвалено поділити спільне майно подружжя між ними у рівних частках. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог, відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім)грн 66 коп.

Стягнуті з відповідача за рішенням суду судові витрати є оплатою судового збору за пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

При вирішенні вимог представника позивача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, то суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат у розмірі 20000,00 грн. представником заявника (позивача) долучені та досліджені судом наступні докази : копія договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 06.01.2025 р. , копія рахунку № 3 від 10.01.2025 р., копія квитанції від 14.01.2025 р. , копія квитанції від 09.06.2025 р. , опис наданих послуг від 08.12.2025.

Рішенням суду позов задоволений частково, відповідач визнав частково позовні вимоги, понесені позивачкою судові витрати відшкодовано пропорційно задоволеним вимогам , існує стала судова практика з даних правовідносин, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. З долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, аналітичну роботу, підшуковування судової практики, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. Окрім того, судом не встановлено об`єктивних доказів щодо майнового стану відповідача і його платоспроможність щодо відшкодування позивачу сплачених ним коштів за надання правничої допомоги у сумі 20000,00 грн.

Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо витрати адвокатом 10 годин 30 хв. на надання правничої допомоги у справі про визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з вимог позивача, положень ЦПК, суд прийшов до висновку, що за надання адвокатом практично досудової підготовки (консультація та підготовка позову з додатками до нього, оформлення процесуальної заяви у справі,) участь в одному судовому засіданні 24.11.2025 р. та присутність на проголошенні повного тексту рішення 04.12.2025 ) , часткове задоволення позову може бути стягнуто 2000,00 грн., оскільки така сума на думку суду, відповідає критерію розумності та співмірності .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 81, 141,263-268, 270, 273,354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя.

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне додаткове рішення виготовлене 08.01.2026

Суддя О.В.Панас