Справа № 496/6328/24
Провадження № 2/496/35/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження: індекс 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50,до

відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представник позивача повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав клопотання про проведення судового засідання без його участі, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 року, цивільну справу № 496/6328/24, передано головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 147)

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Судом на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 27.09.2024 року було направлено запит начальнику відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 щодо з`ясування місця реєстрації відповідача. (а.с. 148)

На адресу суду, 02.10.2024 року надійшла відповідь на запит суду в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 149)

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2024 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Окрім того відповідачу визначено термін для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 150-151)

05.02.2025 року на адресу відповідача було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження та судову повістку про виклик до суду, але конверт повернувся на адресу суду з відміткою «помер». (а.с. 156)

11.06.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. (а.с. 157-161)

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.06.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та постановлено витребувати у Біляївського відділу ДРАЦСу в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису про смерть ОСОБА_1 (а.с. 163-164)

25.06.2025 року, на адресу суду від Біляївського відділу ДРАЦСу в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія актового запису № 1001 про смерть 29.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 167-168)

22.09.2025 року, від представника позивача, на адресу суду надійшло клопотання про витребування з «Центр надання адміністративних послуг Біляївської міської ради» Одеського району Одеської області інформацію про зареєстрованих осіб за однією адресою зі померлим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребувати докази від Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, а саме: копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 175)

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав клопотання про розгляд клопотання про витребування доказів від 22.09.2025 року у його відсутність.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У ст. 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (ст. 46 чинного ЦПК України).

Частиною 1 ст. 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як вбачається з копії актового запису № 1001, складеного 30.12.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у зв`язку з тим, що відповідач, ОСОБА_1 помер, припинилась і його цивільна процесуальна правоздатність (здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки), а тому правовідносини між ним та іншими учасниками справи припинились.

Враховуючи те, що смерть відповідача (29.12.2023 року) мала місце до пред`явлення даного позову до суду (26.09.2024 року), останній не набув цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто не була стороною за даним позовом на момент смерті.

Згідно із ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом наведеної норми процесуального права процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, та лише у разі, коли фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов`язаний зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Таким чином, вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак відповідач помер після відкриття провадження у цивільній справі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 159/2311/23 (провадження № 61-1175св25), викладеній в постанові від 01.05.2025 року.

Тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи, в порядку ст. 55 ЦПК України, шляхом залучення її правонаступника, можливе лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20))

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицію викладеною в Постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 489/4072/16-ц (провадження № 61-1630 св 17), аналогічна позицію була висловлена і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18.11.2015 року в справі № 6-20987ск15.

З аналізу п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України).

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010 року).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.06.2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) зробила висновок на підставі аналізу наведених норм процесуального права, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 203/201/19 (провадження № 61-20609св19), в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 321/1118/16-ц (провадження № 61-28917св18), в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі № 183/303/16 (провадження № 61-10982св18).

Крім того, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 183/4229/14-ц (провадження № 61-5330св18), ухваленій Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати, міститься висновок про те, що чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

На підставі зазначеного, суд закриває провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, у зв`язку із смертю відповідача до відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 25 ЦК України, ст.ст. 55, 255 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Провадження у справі № 496/6328/24 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 15.01.2026 року.

Суддя О.П. Портна