Справа № 515/805/22
Провадження № 2/513/10/26
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Кайкуліної І.О., представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Діденко К.В., представника третьої особи Карташова А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача адвоката Красінської О.В. про зупинення провадження у справі в межах цивільної справи за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олексія Уманця в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Національний природний парк "Тузловські лимани" про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності, знесення самочинного будівництва,

у с т а н о в и в:

у липні 2022 року прокурор в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 , в якому просить:

скасувати рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг при Татарбунарській районній державній адміністрації Одеської області Чебана Г.А. індексний номер 45901263 від 12 березня 2019 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на нежитлову будівлю загальною площею 12,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним договір дарування від 19 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Терлецькою О.В. щодо зазначеної нежитлової будівлі;

скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Терлецької О.В індексний номер 469025804 від 19.03.2019 про державну реєстрацію права спільної часткової власності у розмірі 3/5 частки за ОСОБА_2 та 2/5 частки за ОСОБА_3 , щодо нежитлової будівлі загальною площею 12,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право власності ОСОБА_2 на 3/5 частки нежитлової будівлі загальною площею 12,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право власності ОСОБА_3 на 2/5 частки нежитлової будівлі загальною площею 12,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відповідача ОСОБА_4 знести самочинне будівництво, а саме нежитлову будівлю загальною площею 12,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0012;

стягнути з відповідачів на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 грудня 2012 року у справі №2-110/1529/12 у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності ОСОБА_4 на нежитлову будівлю, розташовану на території 1-го км Піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області. На підставі нотаріально посвідченого договору дарування №136 від 19 березня 2019 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 3/5 частки нежитлової будівлі, а ОСОБА_3 - 2/5 частки. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у справі №2-110/1529/12 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Попова М.М. в інтересах НПП "Тузловські лимани" на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 грудня 2012 року та зупинено дію рішення суду від 06 грудня 2012 року до його перегляду у апеляційному порядку. Вказане будівництво здійснено на земельній ділянці загальною площею 0,1495 га із земель рекреаційного призначення (вид використання - для розміщення рекреаційного комплексу для відпочиваючих), яка була надана в довгострокову оренду ОСОБА_4 розпорядженням Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області №378/А-2010 від 14 жовтня 2010 року. На даний час спірна земельна ділянка передана в оренду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за договором оренди, укладеному 30 серпня 2019 року Татарбунарською районною державною адміністрацією, що діяла від імені Одеської обласної державної адміністрації.

Позивач вважає, що спірний об`єкт нерухомого майна збудований з порушенням вимог містобудівного законодавства та знаходиться на території прибережної захисної смуги вздовж Чорного моря та Тузлівських лиманів, яка одночасно є територією НПП "Тузловські лимани", щодо яких встановлений особливий правовий режим.

Ухвалою судді Татарбунарського районного суду Одеської області Квєтки І.А. від 04 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, відповідачам встановлено строк на подання відзиву, призначено підготовче судове засідання.

21 вересня 2022 року відповідачами до Татарбунарського районного суду Одеської області подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнали, посилаючись зокрема на те, що відповідачі є добросовісними набувачами спірного об`єкту нерухомості. Договір дарування нежитлового приміщення від 19 березня 2019 року укладений відповідно до вимог чинного законодавства, посвідчений нотаріально. Не визнали, що спірна будівля знаходиться на земельній ділянці, яка входить до меж НПП "Тузловські лимани". Зазначили, що оскільки межі НПП "Тузловські лимани" в натурі не встановлені, то такі межі повинні визначатися за проектом створення НПП "Тузловські лимани", який був розроблений в 2009 році Державним підприємством "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". Згідно з графічним документом Проекту створення, яким є План території Національного парку, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0012 не входить до складу земель НПП "Тузловські лимани". Вважають, що державна реєстрація права власності на спірне майно за відповідачами здійснена відповідно до вимог чинного законодавства.

16 січня 2023 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора та Національного природного парку "Тузловські лимани" надати оригінал (для огляду судом) та завірений належним чином Проект створення НПП "Тузловські лимани". Клопотання обґрунтувала тим, що в якості доказів в додатках до позову прокурор надав копію витягу з проекту створення НПП "Тузловські лимани" (оригінал зберігається у НПП "Тузловські лимани") на 20 арк, а не сам проект. За приписами ст.213 ЦПК України під час розгляду справи суд повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

17 січня 2023 року від представника третьої особи НПП "Тузловські лимани" - адвоката А.Карташова надійшли письмові пояснення щодо поданого позову та відзиву на позовну заяву, в яких він просив поновити пропущений з поважних причин строк на подання письмових пояснень, долучити письмові пояснення до справи, позовні вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі. Послався на те, що Піщана коса від с. Лебедівка до с.Приморське входить до природно-заповідного фонду без виключення: як відрізок Причерноморської піщаної коси довжиною у два кілометри, яка повністю входить до складу території НПП "Тузловські лимани" та як прибережна захисна смуга озера (лиману) Бурнас. Площа земель державної власності, зазначена у графічній та текстовій частинах проекту є незмінною, хоча текстова та графічна частини містять суперечності. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0012 входить до складу земель НПП "Тузловські лимани". До пояснень, зокрема долучив СD-диск з проектом організації території НПП "Тузловські лимани", охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, затв. Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 21 січня 2022 року № 48 (оригінал даного доказу знаходиться у Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України).

07 лютого 2023 року представником НПП "Тузловські лимани" адвокатом Карташовим А.Г. подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14 лютого 2023 року прокурором подано відповідь на відзив.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 травня 2023 року цивільна справа передана на розгляд судді Татарбунарського районного суду Одеської області Зубова О.С.

24 травня 2023 року адвокатом Лисецькою О. О. надано письмові пояснення з додатками.

25 травня 2023 року представником ОСОБА_4 адвокатом Шараг (Красінською) О.В. подано додаткові письмові пояснення.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 28 листопада 2023 року № 68 вказану цивільну справу передано на розгляд до Саратського районного суду Одеської області у зв`язку з неможливістю проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та утворення нового складу суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 грудня 2023 року головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Бучацьку А.І.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олексія Уманця в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Національний природний парк "Тузловські лимани" про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності, знесення самочинного будівництва та призначено підготовче судове засідання.

14 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання адвоката Лисецької О.О. про долучення доказів, а саме: постанови Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 2/110/1529/12 за апеляційною скаргою НПП "Тузловські лимани", яка подана адвокатом Поповим Максимом Миколайовичем та заявою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратори в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про приєднання до апеляційної скарги на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року, за позовом ОСОБА_4 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області (правонаступником якої є Білгород-Дністровська районна державна адміністрація), треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України), про визнання права власності на нежитлову будівлю; Витягу з Державного земельного кадастру, сформованого 12 грудня 2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0012; пояснення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у справі № 515/341/22.

24 лютого 2024 року від керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сара до суду надійшли заперечення на клопотання, в яких прокурор зазначив, що сам по собі факт закриття Одеським апеляційним судом 14 грудня 2023 року апеляційного провадження по справі не змінює юридичну природу "самочинного будівництва", про яке зазначено в рішенні Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року № 2-110/1529/12. Зазначив, що обов`язковою умовою будівництва спірного комплексу будівель та споруд мала б бути наявність державної екологічної експертизи. Проте така експертизи не проводилась. Для визначення меж НПП "Тузловські лимани" необхідно керуватися проектом створення Національного природного парку "Тузловські лимани", розробленого ДП "Одеський науково-дослідний про проектний інститут землеустрою" на підставі договору № 2629 від 30.09.2006.

28 травня 2024 року від адвоката Лисецької О.О. надійшло клопотання про долучення до справи доказів: копії Витягу № НВ - 023 від 08 лютого 2023 року. В обґрунтування послалась на те, що 08 лютого 2023 року на підставі проекту створення Національного природного парку "Тузловські лимани" та Указу Президента України від 01 січня 2010 року №1/2010 відомості про обмеження у використанні земель Національного природного парку "Тузловські лимани" загальною площею 27865 га внесено до Державного земельного кадастру, обліковий номер обмеження 006:000604:00000008, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель № НВ -023 від 08 лютого 2023 року.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 30 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олексія Уманця в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Національний природний парк "Тузловські лимани" про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності, знесення самочинного будівництва до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 25 червня 2024 року на 09:00 годину в залі Саратського районного суду з викликом учасників справи.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя № 587/0/15-25 від 20 березня 2025 року суддя ОСОБА_7 звільнена з посади судді Саратського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Розпорядженням керівника апарату Саратського районного суду Одеської області № 30 від 16 квітня 2025 року справу передано на повторний автоматизований розподіл справ.

Відповідно до автоматичної системи документообігу, справу перерозподілено судді Саратського районного суду Одеської області Рязановій К.Ю.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 квітня 2025 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олексія Уманця в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Національний природний парк "Тузловські лимани" про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності, знесення самочинного будівництва, та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 03 червня 2025 року на 12 годину 00 хвилин.

08 вересня 2025 року від представника ОСОБА_4 адвоката Красінської О.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому представник відповідача просить суд зупинити провадження у справі № 515/805/22 за позовом Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Національний природний парк «Тузловські лимани» про визнання недійсним договору, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, скасування державної реєстрації, знесення самочинного будівництва, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-110/1529/12 за апеляційною скаргою НПП «Тузловські лимани» (апелянт-1) та заявою про приєднання на апеляційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах Одеської обласної державної адміністрації (апелянт-2) на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року у цивільній справі № 2-110/1529/12 за позовом ОСОБА_4 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи: ОСОБА_8 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про визнання права власності на нежитлову будівлю.

Клопотання обґрунтоване тим, що сторона позивача та третя особа у справі № 515/805/22, стверджують, що нерухоме майно належне ОСОБА_4 , та в подальшому відчужене ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є самочинним будівництвом та розташовано на земельній ділянці з кадастровим № :01:003:0012, яка має обмеження у використанні та входить до меж НПП «Тузловські лимани», а відтак повинно бути знесено, а державна реєстрації прав власності підлягає скасуванню. Також, повідомляють, що їх право на звернення до суду із дійсним позовом обумовлене тим, що відповідачами порушено права та інтереси саме НПП «Тузловські лимани», так як нерухоме майно розташовано на земельній ділянці, яка нібито увійшла до меж Парку. Окрім того, ставить питання, щодо знесення нерухомого майна. Також, в Одеському апеляційному суді наразі перебувають апеляційна скарга НПП «Тузловські лимани» (апелянт-1) та заява про приєднання на апеляційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах Одеської обласної державної адміністрації (апелянт-2) на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року у цивільній справі № 2-110/1529/12 за позовом ОСОБА_4 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи: ОСОБА_8 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про визнання права власності на нежитлову будівлю. Ключовим є з`ясування обставин, чи входить земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0012, на якій побудовано спірний об`єкт нерухомості до меж НПП «Тузловські лимани» чи ні. Тобто між справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, які будуть встановлені у справі № 2-110/1529/12 - зокрема, встановлення місцезнаходження земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0012, на якій побудовано спірний об`єкт нерухомості, що має наслідком наявність чи відсутність порушених прав НПП «Тузловські лимани» та органу прокуратури в інт. Одеської обласної державної адміністрації, а відтак залишення без змін або скасування рішення суду, яким визнано право власності на нерухоме майно, яке є предметом позову у справі № 515/805/22, будуть мати преюдиційне значення для справи № 515/805/22. Така предиюційність полягає в тому, що предметом позову № 515/805/22, зокрема є визнання недійсним договору дарування укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому в п. 1.2 вказано, що нежитлова будівля належить Дарувальнику на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року у цивільній справі № 2-110/1529/12. Тобто, у разі залишення без змін судового рішення 2012 року, підстави на які посилається сторона орган прокуратури та НПП «Тузловські лимани» у справі № 515/805/22 не будуть існувати, а відтак обраний спосіб захисту не буде ефективним, що є самостійною підставою для відмови у позові. Сторона ОСОБА_4 вважає, що з урахуванням наведено, та доказів, які додаються разом із даним клопотанням, розгляд справи № 515/805/22 до завершення розгляду справи № 2-110/1529/12 є об`єктивно неможливим, так як зібрані у справі № 515/805/22 не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки питання відношення земельної ділянки на якій розташовано спірне нерухоме майно, яке є предметом обох справ, до меж парку, є преюдиційним, та прямо впливає на обраний у справі № 515/805/22 спосіб захисту та можливість надати якісну оцінку доказам наданим сторонами, які в свою чергу за змістом є протилежними одні одним.

У судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Кайкуліна І.О. проти задоволення клопотання заперечувала та зазначали, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи в межах справи №2-110/1529/12.

Представник відповідачки адвокат Діденко К.В. зазначила, що наразі вказне клопотання втратило актуальність та залишила виршення даного питання на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Красинська О.В. надіслала до суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки вона приймає участь в іншій справі яка була призначена раніше.

Суд заслухавши думку сторін, вважав за можливо проводи судовий розгляд за відсутності представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Красинської О.В., оскільки це повторна неявка представника в судове засідання, а також із долучених документів не вбачається, що остання приймала участь в мажах розгляду справи №916/4615/24.

Представник третьої особи НПП "Тузловські лимани" Карташов А.Г. підтримав позицію прокурора та просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник Одеської обласної держвної адміністрації належним чином повідомлений про день, час та місце підготовчого судового засідання до суду не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши думку учасників справи, розглянувши заявлене клопотання, вивчивши надані матеріали, суд дійшов до таких висновків.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу (частина третя статті 210 ЦПК України).

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України).

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можна з`ясувати та встановити у цьому провадженні, але які мають для нього значення. Об`єктивна неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає у тому, що у рішенні в іншій справі суд встановлює обставини, які впливають на збирання й оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яку суд розглядає, з іншою справою; чим зумовлена об`єктивна неможливість розгляду судом першої до розгляду другої. Необхідність зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України буде тоді, коли у ній неможливо ухвалити рішення до вирішення іншої справи. Факти, встановлені в останній, повинні мати преюдиційне значення для першої. Суд не може стверджувати про об`єктивну неможливість розгляду справи, коли зібрані докази дозволяють встановити й оцінити обставини, які мають значення для вирішення спору (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19).

Обов`язкове зупинення провадження у справі на підставі вказаного припису можливе за сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду однієї справи до вирішення іншої, тобто неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлює інший суд в іншій справі; 2) пов`язаність справи, яку суд розглядає, із тією, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання й оцінку доказів у першій (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 і Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 вересня 2023 року у справі № 156/752/22).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо.

Така правова позиція сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 990/24/23 (провадження № 11-100заі23).

У цій справі предметом спору є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на нежитлову будівлю загальною площею 12,9 кв.м., за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним договіру дарування від 19 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Терлецькою О.В. щодо зазначеної нежитлової будівлі, припинення права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зобов`язання ОСОБА_4 знести самочинне будівництво, а саме нежитлову будівлю, загальною площею 12,9 кв.м. за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0012.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 грудня 2012 року у справі №2-110/1529/12 у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності ОСОБА_4 на нежитлової будівлі, розташовану на території 1-го км Піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області. На підставі нотаріально посвідченого договору дарування №136 від 19 березня 2019 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 3/5 частки нежитлової будівлі, а ОСОБА_3 - 2/5 частки.

Крім того, позивач зазначає, що нерухоме майно належне ОСОБА_4 , та в подальшому відчужене ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є самочинним будівництвом та розташовано на земельній ділянці з кадастровим № :01:003:0012, яка має обмеження у використанні та входить до меж НПП «Тузловські лимани».

Тоді як в справі №2-110/1529/12 предметом спору є визнання за ОСОБА_4 права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою на території 1-го км. Піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у справі №2-110/1529/12 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Попова М.М. в інтересах Національного природного парку Тузловські лимани на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року. Цією ж ухвалою зупинено дію рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Крім того, ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2022 року було вже зупинено провадження у даній цивільній справі №515/805/22 до ухвалення Одеським апеляційним судом рішення у справі №2-110/1529/12 (провадження №22-ц/813/6994/21) за апеляційною скаргою адвоката Попова М.М. в інтересах Національного природного парку Тузловські лимани на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на нежитлову будівлю.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу Білгород-Дністровської окружної прокуратури задоволено. Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

У своїй постанові апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав дійсно об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі №2-110/1529/12 виключає можливість на підставі наявних у цій справі доказів, самостійно встановити та оцінити при розгляді цієї справи наявність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовував свої вимоги. Обставини, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги (підстави позову) в цій справі є захист інтересів держави, пов`язаний з використанням земель прибережної захисної смуги, тоді як у справі №2-110/1529/12, обставинами позову є невиконання договору про спільну діяльність щодо будівництва нежитлової будівлі (магазину), розташованої на території 1-го км. Піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області. Судом першої інстанції не наведено достатніх обґрунтувань на підтвердження того в чому саме полягає матеріально-правовий зв`язок між справою, що переглядається, та справою №2-110/1529/12, відтак не мотивовано, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи.

Звертаючись із клопотанням про зупинення провадження у справі, представник зазначає, що ключовим є з`ясування обставин, чи входить земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0012, на якій побудовано спірний об`єкт нерухомості до меж НПП «Тузловські лимани» чи ні, зв`язку із чим подано відповідне клопотання про призначення земельно-технічно експертизи в межах справи №2-110/1529/12.

Однак, наведені відомості не змінюють тих обставин, що прокурор обґрунтовує свої вимоги (підстави позову) в цій справі є захистом інтересів держави, пов`язаний з використанням земель прибережної захисної смуги, тоді як у справі №2-110/1529/12, обставинами позову є невиконання договору про спільну діяльність щодо будівництва нежитлової будівлі (магазину), розташованої на території 1-го км. Піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області. Призначення земельно-технічно експертизи в межах справи №2-110/1529/12 не є підставою для зупинення провадження в межах у справі № 515/805/22.

Крім того, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 13 січня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_9 про призначення судової земельно-технічної експертизи відмовлено.

Також, представником під час подання вказаного клопотання не враховано вимоги ч.3 ст.210 ЦПК України, що позбавляє суд можливості зупинити провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки підготовчі дії в межах даної справи завершені та справа перебуває на стадії судового розгляду.

За наведених судом обставин у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі, що є підставою для відмови у задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Красінської Ольги Вікторівни про зупинення провадження у справі в межах цивільної справи за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олексія Уманця в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Національний природний парк "Тузловські лимани" про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності, знесення самочинного будівництва відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки, встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 11 лютого 2026 року.

Суддя К. Ю. Рязанова