Справа №709/2173/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнобай цивільну справу за позовом виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, звернувся до суду з позовом в інтересах дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про позбавлення їхньої матері - відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивують тим, що відповідач систематично самоусувається від виконання батьківських обов`язків, схильна до зловживання алкогольними напоями, що призводить до ухилення від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_2 до виконання батьківських обов`язків відноситься безвідповідально, вчиняла домашнє насильство щодо старшої (повнолітньої) дочки ОСОБА_6 , свідками цих подій подій були неповнолітні і малолітні брат та сестри. Діти тривалий час були влаштовані на цілодобове перебування до закладів різних типів. Сім`я ОСОБА_7 з вересня 2021 року перебувала під супроводом фахівця з соціальної роботи у зв`язку зі складними життєвими обставинами. Із членами сім`ї проводилась профілактична робота. З 07 липня 2025 року на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради перебувають діти відповідачки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах. 30 червня 2025 року діти влаштовані в сім`ю близьких родичів, повертатись до матері не хочуть. Мати не виконує батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової участі у вихованні дітей.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає. (а.с. 151).

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі ОСОБА_2 є матір`ю

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження та Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 18-26).

Суд дослідив Акти оцінки потреб сім`ї №6 від 13.02.2020 (а.с. 27-35), №46 від 09.09.2021, (а.с. 40-45), від 03.03.2022 (а.с. 47), від 27.07.2023 (а.с. 64-70), від 06.05.2025 (а.с. 77-82), від 04.07.2025 (а.с. 85-90) за висновками яких сім`я проживає в одній кімнаті, яка не придатна до проживання (відсутні вікна). Окремих спальних місць у дітей немає. Діти сплять усі разом на великому дивані. Мати має окреме спальне місце. Постільна білизна в наявності, але досить часто буває брудна. В помешканні брудно, на підлозі розкидані речі, брудний посуд. Мати працює на підробітках. В дітей є сезонний одяг. Сім`я недостатньо забезпечена харчуванням. У матері немає потенціалу для забезпечення потреб дітей через вживання алкоголю. Мати часто перебуває у стані сп`яніння, не знає, де перебувають її діти. Кошти витрачає на алкоголь.

Судом досліджено характеристики ОСОБА_2 та довідку про склад сім`ї, складену старостою села Кліщинці. Так, ОСОБА_2 ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, одержує пенсію по втраті годувальника на своїх трьох дочок. Схильна до вживання спиртних напоїв. Неодноразово з`являлась в стані сп`яніння в громадських місцях.(а.с. 36, 37, 91).

Позивачем до позову додано наказ КЗ «Ладижинська спеціальна школа Черкаської обласної ради» «Про влаштування учнів до пансіону (інтернату) на цілодобове перебування». За цим наказом влаштовано до школи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 (а.с. 38-39).

Згідно з довідками КЗ «Ладижинська спеціальна школа Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 навчалися в КЗ «Ладижинська спеціальна школа Черкаської обласної ради» на неповному державному утриманні (а.с. 56, 57, 58, 60).

В період воєнного стану освітній процес в КЗ «Ладижинська спеціальна школа Черкаської обласної ради» здійснюється за дистанційною формою навчання (а.с. 59).

Сім`ю ОСОБА_7 взято під соціальний супровід як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 46).

Судом досліджено акт відвідування сім`ї ОСОБА_7 07.06.2022 (а.с. 54). Висновок: у будинку дві кімнати, в одній ремонт, в другій стоїть два ліжка, пічне опалення. Діти живуть в літній кухні, вона обставлена меблями, є 3 ліжка, письмовий стіл, діти мають телефони, сезонний одяг. ОСОБА_2 , працює різноробочою неофіційно.

За актом обстеження умов проживання від 23 січня 2023 року в будинку ОСОБА_2 одна з кімнат в будинку не жила, водопостачання до будинку не підведене, в будинку прибрано, тепло, в дітей є мобільні телефони, діти забезпечені сезонним одягом (а.с. 61).

03 лютого 2023 року дітей ОСОБА_2 зараховано на цілодобове перебування до КЗ «Золотоніська спеціальна школа Черкаської обласної ради» (наказ та довідка КЗ «Золотоніська спеціальна школа Черкаської обласної ради» а.с. 62, 63).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 13 червня 2024 року, 26 вересня 2024 року, 17 жовтня 2024 року, 23 жовтня 2024 року, 28 березня 2025 року, 03 червня 2025 року, 20 червня 2025 року з ОСОБА_2 проведено профілактичні бесіди (а.с. 71-76, 83, 84).

З акту відвідування сім`ї ОСОБА_7 від 30.06.2025 вбачається, що діти викликали поліцію, оскільки мати хотіла вдарити старшу дочку через суперечку, мати була в стані сп`яніння, вживала нецензурні слова, дітей вилучено з сім`ї та за згодою влаштовано до сім`ї дядька (а.с. 92).

З пояснень старшої дочки ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) мати вдарила її лопатою, кричала на дітей, сварка виникла через те, що діти рвали вишні, щоб їх здати та купити продукти харчування. (а.с. 131).

За актами відвідування сім`ї ОСОБА_7 від 25.07.2025, 28.08.2025, 08.09.2025 всі діти проживають у дядька, а мати продовжує вживати алкогольні напої, в будинку безлад, мати веде аморальний спосіб життя. Діти будуть ходити до школи по новому місцю проживання. У будинку ОСОБА_11 спала невідома жінка. Брат, з яким живе відповідачка, повідомив, що її немає вдома, вона на тимчасових підробітках (а.с. 119, 124, 126).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 14 серпня 2025, 18.08.2025, 08.09.2025 року мати ОСОБА_2 не виявляє ініціативи до змін, ігнорує рекомендації соціальних служб, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, дітей повертати не має наміру (а.с. 120).

Суд дослідив акти проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с. 93-107).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 , про тимчасове влаштування її дітей до сім`ї близького родича ОСОБА_12 у зв`язку зі складними життєвими обставинами, а також аналогічні заяви дітей, акт про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів або інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) (а.с. 108, 109-110, 111).

07 липня 2025 року дітей ОСОБА_2 взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах (а.с. 112-114).

ОСОБА_2 17 липня 2025 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, справа № 709/1162/25, 18 серпня 2025 року - за ч . 2 ст. 173-2 КУпАП, справа №709/1156/25 (а.с. 115, 122-123).

Службою у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області перевірено житлово-побутові умови сім`ї ОСОБА_12 . Встановлено, що діти ОСОБА_2 проживають у будинку дядька, санітарно-гігієнічні умови добрі, будинок великий, глинобитний, добудований та обкладений цеглою, повністю умебльований та оснащений побутовою технікою, зручності - в будинку, у кімнатах косметичний ремонт. Продуктами харчування забезпечені повністю. Для дітей відведена окрема кімната зі всім необхідним. В ході бесіди з дітьми встановлено, що вони повертатися до матері не хочуть, бо вона постійно вживає алкоголь з чужими чоловіками, в сім`ї постійні сварки та бійки. Дядько має змогу і бажання піклуватися про племінників та дати їм належний догляд (а.с. 117-118).

ОСОБА_2 подала заяву про те, що погоджується на позбавлення її батьківських прав щодо дітей (а.с.с 128).

Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . У висновку зазначено, що в ОСОБА_2 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків (а.с. 129- 130).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка працює фахівцем соціальної роботи в КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» повідомила, що знає ОСОБА_2 з 2021 року, оскільки її родина була під соціальним супроводом. ОСОБА_13 періодично відвідувала цю родину по роботі. В їхньому будинку антисанітарний стан. Діти - не доглянуті. ОСОБА_2 часто була п`яна. Інколи бачили вибиті вікна та двері в будинку. Діти часто самі заробляли собі на життя як могли. Одного разу мати застосувала фізичну силу щодо старшої доньки. Діти викликали поліцію і їх забрав дядько. ОСОБА_2 не хотіла лікуватись від алкогольної залежності. Взагалі не хотіла нічого змінювати в житті. В її будинку постійно були якісь чужі люди. Діти більшість часу були в літній кухні. Відповідачка вже почала сама говорити, щоб у неї забрали дітей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_2 - його рідна сестра. У серпні 2025 році йому передали дітей. Одного вечора йому подзвонили діти і поскаржились, що мати їх б`є. Він сказав викликати поліцію і сам теж подзвонив і поїхав до них. Коли приїхала поліція - знайшла ОСОБА_11 , вона була п`яна. ОСОБА_12 забрав дітей з їх згоди до себе. З племінниками він постійно спілкувався і був на зв`язку. Вони раніше говорили про складну ситуацію в родині, що мати ОСОБА_14 і приводить додому чоловіків. Неодноразово говорив з сестрою, але вона не дослухалась. Батько дітей помер.

У в дитинстві сім`ї ОСОБА_12 було 4 дітей - три брати і одна сестра. На даний час живих троє. Батьків немає.

Дружина ОСОБА_12 не заперечує щодо виховання дітей.

Коли діти жили з матір`ю, він певний час допомагав сестрі з продуктами. Але вона не готувала дітям. Вони говорили про це. Взагалі діти там не жили в будинку, вони перебували в літній кухні. На даний час адаптуються нормально, слухаються, допомагають. Почали нормально навчатись у школі.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що ОСОБА_2 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, добровільно не бере участі в утриманні дітей, не цікавиться їхнім вихованням та розвитком, зловживає алкогольними напоями.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У статті 12 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши процесуальну поведінку відповідачки, яка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, а відтак не бажає захищати свої батьківські права, суд дійшов переконання, що висновок Служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відповідає інтересам дітей. Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме: тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати (батько) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Усі встановлені судом обставини справи дають ґрунтовні підстави для висновку, що відповідач не виконувала своїх батьківських обов`язків з виховання дітей протягом тривалого часу, тобто фактично самоусунулась (ухилилась) від виховання дітей, не піклувалась про їхній фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Оцінивши всі досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача відносно дітей є винною, оскільки вона свідомо й навмисно нехтувала своїми батьківськими обов`язками стосовно дітей протягом досить тривалого часу, що є підставою для задоволення заявлених вимог про позбавлення батьківських прав. Задоволення позову відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

А відтак, з відповідача на користь опікуна, або установи, де перебуватимуть діти, на утримання дітей підлягають стягненню аліменти, з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19 листопада 2025 рокуі до досягнення ними повноліття.

Керуючись ч. 1 ст. 430 ЦПК України в межах суми платежу за один місяць, рішення про стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.12.2025 позивачеві відстрочено сплату судового збору при подачі позовної заяви до ухвалення рішення у справі.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 264, 280-282, 265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внести до актового запису про народження ОСОБА_3 №158 від 18 листопада 2015 року, здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції у Черкаській області, відповідні зміни.

Внести до актового запису про народження ОСОБА_4 №46 від 29 грудня 2008 року, здійсненого Виконавчим комітетом Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, відповідні зміни.

Внести до актового запису про народження ОСОБА_4 №03 від 06 січня 2010 року, здійсненого Виконавчим комітетом Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, відповідні зміни.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь опікуна або установи, де перебуватиме дитина, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2025 року, і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Христинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відповідно до вимог ч. 6 ст. 164 СК України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Виконавчий комітет Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ідентифікаційний код в , місцезнаходження: с. Іркліїв Золотоніського району Черкаської області, вулиця Соборності, 2;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.М. Кваша