Справа № 307/1188/15-ц
Провадження № 6/307/74/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. В заяві представник зазначив, що 16 червня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення в цивільній справі №307/1188/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 28856, 73 доларів США та судового збору в розмірі 3 654,00 гривень. 17 липня 2015 року в даній справі видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28856 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят шість ) доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 (шістсот двадцять сім тисяч п`ятдесят шість) гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривень 00 копійок сплаченого судового збору. 11 квітня 2016 року відділом державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №50756277 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28 856 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят шість ) доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 (шістсот двадцять сім тисяч п`ятдесят шість) гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривень 00 копійок сплаченого судового збору. Згідно даних АСВП (ВП №50756277) виконавчий документ № 307/1188/15-ц, виданий 17 липня 2015 року Тячівським районним судом Закарпатської області, повернутий стягувачу, однак відомостей стосовно того, коли відділом ДВС була винесена відповідна постанова не міститься. Згідно відповіді №59635 від 04 серпня 2025 року Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, отриманої на запит щодо виконання рішення суду по справі № 307/1188/15-ц, було встановлено, що даний виконавчий документ повернутий стягувачу, про що 30 червня 2019 року винесено постанову державного виконавця, однак доказів рекомендованого поштового направлення на адресу стягувача оригіналу виконавчого документу не надано. Представник зазначає, що в ході листування між Тячівським відділом ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та АТ КБ «Приватбанк» виконавчий лист було втрачено. Постанова про повернення виконавчого листа стягувачу винесена 30 червня 2020 року, від так строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив 30 червня 2023 р., однак підпунктом 4 пункту 10 прим. 2 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, тобто строк пред`явлення даного виконавчого документу до виконання стягувачем не пропущено.

Просить суд видати дублікат виконавчого листа №307/1188/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28 856 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят шість ) доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 (шістсот двадцять сім тисяч п`ятдесят шість) гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Представник заявника АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Боржиник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2015 року в цивільній справі №307/1188/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28856 доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривні сплаченого судового збору.

На підставі вказаного рішення суду 17 липня 2015 року Тячівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28856 доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривні сплаченого судового збору, зі строком пред`явлення його до виконання до 10 липня 2016 року.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Крегул І.І. від 11 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження №50756277 з приводу виконання виконавчого листа, виданого 17 липня 2015 року Тячівським районним судом Закарпатської області в цивільній справі №307/1188/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28856 доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривні сплаченого судового збору.

В подальшому постановою заступника начальники Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дзябко С.І. від 30 червня 2020 року виконавчий лист, виданий 17 липня 2015 року Тячівським районним судом в цивільній справі №307/1188/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28856 доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривні сплаченого судового збору, повернуто стягувачу ПАТ «Приватбанк» на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

З відповіді Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №59635 від 04 серпня 2025 року на звернення АТ КБ «Приватбанк» щодо надання інформації про стан виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №307/1188/15-ц від 17 липня 2015 року, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області, вбачається, що станом на 04 серпня 2025 року виконавчий лист, виданий Тячівським районним судом Закарпатської області в цивільній справі №307/1188/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28856 доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривні сплаченого судового збору, на виконанні Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебуває та оригінал виконавчого документу відсутній, докази направлення постанови про повернення виконавчого документу та оригіналу виконавчого листа №307/1188/15-ц, у відділі ДВС відсутні.

З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 02 грудня 2025 року №б/н про втрату виконавчого листа, встановлено що АТ КБ «Приватбанк» підтверджує, що виконавчий лист Тячівського районного суду Закарпатської області, виданий 17 липня 2015 року в цивільній справі №307/1188/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 28856 доларів США 73 центи, що за курсом НБУ становить 627056 гривень 74 копійки заборгованості за кредитним договором №MKTWAU04520095 від 03 серпня 2006 року, 3654 гривні сплаченого судового збору, втрачено під час його пересилання Тячівським відділом ДВС на адресу банку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчий лист в даній справі був втрачений під час його пересилання відділом ДВС.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку із його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Отже, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання: чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2015 року в цивільній справі №307/1188/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором є чинним, перебувало на примусовому виконанні, проте боржником не виконано. Оригінал виконавчого листа, виданого 17 липня 2015 року, який постановою державного виконавця від 30 червня 2020 року повернуто стягувачу без виконання, втрачено органом ДВС, що підтверджується листом відділу ДВС від 04 серпня 2025 року №59635, довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 02 грудня 2025 року про втрату виконавчого документу, при цьому доказів щодо направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом виконавчого документа та отримання цих документів стягувачем суду не надано.

Факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що оригінал виконавчого документа втрачено, що унеможливлює виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19).

Слід зазначити, що ЦПК України, як і Закон України «Про виконавче провадження», не передбачає форми конкретного доказу про втрату виконавчого документа, а, отже, за сукупності факту неотримання виконавчого документа стягувачем, що підтверджується відсутністю підтвердження отримання ним документа і відсутності виконавчого документа в органах виконавчої служби, то таке свідчить про втрату виконавчого документа. Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 214/4092/15.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт втрати виконавчого листа.

Як встановлено судом, виконавчий лист на примусове виконання рішення суду від 15 червня 2015 року в цивільній справі №307/1188/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором, видано судом 17 липня 2015 року, та його у 2016 році було пред`явлено до виконання, однак повернуто без виконання постановою державного виконавця від 30 червня 2020 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває і на даний час.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненим Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, яким передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102/ІХ, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Подібний висновок викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22, від 03 квітня 2025 року у справі № 712/8159/15-ц, від 05 лютого 2025 року у справі № 1616/803/2012, від 22 жовтня 2025 року у справі № 336/3450/13.

У постанові Верховного Суду від 24 вересня 2025 року у справі №1625/2550/12 зазначено, що оскільки у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану строки пред`явлення виконавчих документів до виконання перериваються, Верховний Суд зазначає про відсутність підстав вважати, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Переривання строків пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання згідно з пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» означає анулювання строку, який сплив до моменту запровадження воєнного стану, та до дня припинення або скасування воєнного стану зупиняється перебіг трирічного строку на пред`явлення до виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не сплив на дату запровадження воєнного стану. Відповідно, після припинення або скасування воєнного стану перебіг цього строку починається заново.

Матеріали справи свідчать про те, що виконавчий лист був повернутий стягувачу постановою державного виконавця від 30 червня 2020 року, тож строк пред`явлення його до виконання після повернення мав складати до 30 червня 2023 року, проте такий строк перервався, у зв`язку з уведенням воєнного стану на території України до дня його припинення або скасування.

Отже, станом на 03 грудня 2025 року, коли стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, строк на його пред`явлення до виконання не сплинув.

Матеріали справи свідчать про те, що відкриті виконавчі провадження, стягувачем у яких є АТ КБ «Приватбанк», а боржником ОСОБА_1 , на виконанні в органах державної виконавчої служби України не перебувають. Оригінал виконавчого листа наразі у стягувача та органу примусового виконання відсутній. На час звернення до суду із заявою строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинув. Рішення суду є чинним, не скасовано, в повному обсязі не виконано. Отже, підстав для відмови у видачі дубліката не вбачається.

Встановивши, що виконавчий лист є втраченим не з вини стягувача, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням його повернення стягувачу постановою державного виконавця від 30 червня 2020 року та пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не пропущений, виконавчий документ на примусовому виконанні не перебуває, рішення суду не виконано, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо задоволення заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, - задовольнити.

Видати в цивільній справі №307/1188/15-ц на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2015 року стосовно боржника ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа, який виданий 17 липня 2015 року Тячівським районним судом Закарпатської області у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 29 січня 2026 року.

Головуючий В.І. Бобрушко