Справа № 496/6721/25
Провадження № 2/496/890/26
03 лютого 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря судового засідання - Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8865914 у сумі 30 870 грн. та судові витрати по справі.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 28.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 8865914. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 656605 і за його умовами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит в розмірі 8000,00 гривень, строком на 360 днів (з 28.02.2025 по 22.02.2026) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Вказує, що комісія за надання кредиту складає 17,52% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1380,00 грн. Також сторони обумовили, що у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 400 грн. за кожен день понадстрокового користування.
Позивач стверджує, що кредитодавець виконав свої зобов`язання і передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №8865914 від 28.02.2025 р. та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 2452 грн., заборгованість останнього за договором кредиту складає 30 870,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 870,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 16 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Таким чином, у зв`язку з порушень взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у Відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 30 870,00 грн.
Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, з наявними у справі матеріалами.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.
Крім того, ч. 2 ст. 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
28.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 8865914.
Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 656605 і за його умовами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит в розмірі 8000 гривень, строком на 360 днів (з 28.02.2025 по 22.02.2026) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Вказує, що комісія за надання кредиту складає 17,52% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає1380,00 грн.
Згідно із п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.
Сума кредиту - 8000 грн (п. 2.2.1. Договору).
Строк кредитування/строк договору - 360 днів (п. 2.2.2. Договору).
Процентна ставка/день (фіксована) 3660 грн.(п.2.2.3 Договору).
Комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому еквіваленті складає 1380 грн (п. 2.2.8. Договору).
Денна процентна ставка/день 0,95%.
Проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) 400 грн. в день.
За умовами п.6.1.Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за Договором.
Відповідно до п. 6.2 Договору за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником відповідно до умов Договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. Договору. Розмір комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе кредитодавець під час розгляду заявки та надання кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої заявки та укладення Договору. Послуга для позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також в швидкому прийнятті рішення щодо надання кредиту.
З довідки про ідентифікацію, суд з`ясував, що ОСОБА_2 при укладенні Договору № 8865914 ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за посередництва системи BankID НБУ monobank, дата проходження 31.01.2025 18:18:31 (одноразовий ідентифікатор 656605, час відправки позичальнику - 28.02.2025 19:40:52, електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Копія довідки № КД-000044898/ТНПП від 22.08.2025 та копія платіжної інструкції/операції підтверджують, що 28.02.2025 на карту № НОМЕР_1 для отримувача ОСОБА_2 здійснена успішна платіжна операція в розмірі 8000,00 гривень.
За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. ст. 526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)( ст. 610 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства ( ст. 526 ЦК України).
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Договором № 8865914 від 28.02.2025, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідно до виготовленого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості за Договором № 8865914 від 28.02.2025 борг відповідача складає 30 870,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 870,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 16 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на свою користь нарахованої неустойки у розмірі 16 000 грн., суд зазначає таке.
Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а саме п. 18. Законодавцем унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, враховуючи те, що на час ухвалення судом цього рішення воєнний стан в Україні не скасовано, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої неустойки у розмірі 16 000 грн. задоволенню не підлягають.
З огляду на встановлені судом обставини, наявні підстави вважати, що позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
За змістом ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Понесені ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» витрати на правову допомогу адвоката Ткаченко Ю.О. підтверджуються договором про надання правової допомоги №20-08/25 від 20.08.2025 року, актом про отримання правової допомоги № 1-МК від 08.09.2025 року, детальним описом наданих послуг до Акту №1-МК від 20.08.2025 року на загальну суму 4 500 грн.
Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 4500,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Ткаченко Ю.О. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.
Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданого платіжної інструкції № са4а0f від 03.10.2025 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1 166,86 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 14 870,00 грн. ? 2422,40 грн. ? 30 870,00 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 280-289, 354 ЦПК України,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.В. Шаньшина