Номер провадження 2-о/754/75/26
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2026 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю

представника заявниці Промського Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника заінтересованої особи Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Ліснюк Наталії Доминівни про залишення заяви без розгляду по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свою заяву заявник мотивує тим, що вонає усиновлювачкою неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.01.2025 року у справі № 754/15873/24, яким прізвище ОСОБА_2 було змінено на ОСОБА_3 за прізвищем усиновлювачки. Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначає заявник, неповнолітній син з моменту народження до моменту смерті ОСОБА_5 проживав разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 , у якій проживали та були зареєстровані 4 особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , які станом на день подачі даної заяви померли. Як стверджує заявник, незважаючи на смерть батька, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберіг право на проживання у вказаній вище квартирі, а отже і на її приватизацію у встановленому порядку. Однак, оскільки відсутнє документальне підтвердження реєстрації місця проживання дитини за адресою реєстрації та постійного проживання батька, виникла потреба у встановленні факту реєстрації та постійного місця проживання дитини за вказаною адресою з 07.11.2011 року для подальшої реалізації конституційного права дитини на приватизацію вищевказаної квартири.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити її заяву та встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав зареєстроване місце проживання та постійно проживав з 07.11.2011 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 02.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

До суду надійшли письмові пояснення представника Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Ліснюк Н.Д., в яких вона заперечує проти вимог ОСОБА_1 та просить залишити дану заяву без розгляду, посилаючись на наявність спору про право, а саме право користування житловим приміщенням, який має вирішуватись в порядку позовного провадження.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_9 проти залишення заяви без розгляду заперечував, наполягаючи на відсутності спору про право.

Представник заінтересованої особи Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Ліснюк Н.Д. в судове засідання не з`явилась, у письмових поясненнях просить розглянути заяву у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Васільєва О. в судове засідання не з`явилась, надавши листа, в якому просить розглянути заяву у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників заінтересованих осіб.

Заслухавши думку представника заявника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Із заяви ОСОБА_1 встановлено, що усиновлений нею неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приватизації житла ніколи не приймав участі, його місце проживання ніде не зареєстроване, а право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 , на її думку, належить дитині як члену сім`ї батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З матеріалів справи також вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 на даний час зареєстрована ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В той же час, відповідно до статті 232 СК України, з моменту усиновлення дитини припиняються особисті та майнові права і обов`язки між дитиною та її батьками за походженням та іншими родичами. Одночасно встановлюються нові права та обов`язки між дитиною та усиновлювачами та їхніми родичами.

Таким чином, після усиновлення дитина втрачає будь-які спадкові та житлові права, пов`язані з її біологічними родичами, у тому числі й щодо користування чи набуття права власності на житло, в якому вони були зареєстровані.

Викладені обставини свідчать про те, що наявний спір про право користування житловим приміщенням. Встановлення вказаного факту не носить безспірний характер, так як встановлення цього факту може вплинути на права та обов`язки заінтересованих осіб. Крім того, суд враховує заперечення заінтересованої особи проти задоволення вимог, що також свідчить про наявність спору про право.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі №139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».

Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки вбачається спір про право.

З урахуванням наведеного суд залишає дану заяву без розгляду та роз`яснює заявнику її право звернутись до суду у порядку позовного провадження.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заінтересованої особи Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Ліснюк Наталії Доминівни про залишення заяви без розгляду задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 лютого 2026 року.

Суддя: