Справа № 486/2086/25
Провадження № 2/486/470/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №8688836 від 01.04.2025 у розмірі 39 346,50 грн., з яких: 17000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14696,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 7650 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» було укладено вказаний договір позики у електронній формі, підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора. За умовами даного договору товариство надало відповідачу в позику грошові кошти в сумі 17 000,00 грн. строком на 360 днів (з 01.04.2025 по 26.03.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 2 932,50 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 850 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 015333, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №8688836 від 01.04.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №7069aafc-9459-43b8-9548-ff3b126a9bca від 01.04.2025, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.Згідно листа №16/10/25-15848 від 16.10.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції №7069aafc9459-43b8-9548-ff3b126a9bca (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов договору кредиту №8688836. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №8688836 від 01.04.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 - кредитодавець/клієнт відступив фактору право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 в тому числі до відповідача в сумі 39 346,50 грн. з яких 17 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 696,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. - сума заборгованості за комісією, 7 650,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн.- сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Оскільки вищевказану заборгованість відповідач не погасив ні перед первісним кредитором, ні перед наступними факторами, то позивач просить стягнути її з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 06.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Крім того, ухвалою суду від 06.11.2025 за клопотанням представника позивача зобов`язано АТ «Універсал Банк» надати суду по рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 виписку по рахунку за період з 01.04.2025 до 04.04.2025.

24.11.2025 від АТ «Універсал Банк» до суду надійшли витребувані докази.

12.01.2026 від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості, в яких відповідач зазначає, що у постанові КЦС ВС від 21.01.2025 №751/3052/23 зазначено щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №320/8618/15-ц, провадження № 61-4393сво18). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1. в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2. в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3. у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що зазначена в позові ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» пеня/неустойка в сумі 7650 грн. стягненню з відповідача не підлягає.

09.01.2026 представник позивача Ткаченко Ю.О. надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №8688836, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 015333, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Як слідує зі змісту п. п. 2.2 договору, сума кредиту 17000 грн. Строк кредитування 360 днів ( з 01.04.2025 по 26.03.2026).

За умовами договору кредитні кошти надаються з (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 2 932,50 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 850 грн. за кожен день понадстрокового користування.

Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "monobank" за згодою ОСОБА_1 персональні данні останньої, в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що остання використала наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис 015333 - 01.04.2025 15:00:31, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором про надання коштів, перерахувавши ОСОБА_1 одним платежем 01.04.2025 на суму 17000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією від 14.10.2025.

Крім того, факт зарахування грошових коштів на картку відповідача підтверджується листом АТ «Універсал Банк» та випискою по рахунку, відповідно до яких на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 01.04.2025 були зараховані грошові кошти у розмірі 17000 грн. Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

16.10.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 16/10/25 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №8688836 від 01.04.2025.

Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 - Кредитодавець/Клієнт відступив фактору право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 в тому числі до відповідача в сумі 39 346,50 грн. з яких 17 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 696,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. - сума заборгованості за комісією, 7 650,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі кредитного договору, такий договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовими ідентифікаторами, що був направлений йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору позики із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодився з його умовами, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без їх обґрунтування доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своє зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами.

Факт отримання грошових коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідач не заперечувала.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Позивачем доведено перехід права вимоги за кредитним договором №8688836 від 01.04.2025.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінпром Маркет» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернув. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строк, передбачений умовами договору позики, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором в частині стягнення боргу за позикою (тіла кредиту) в розмірі 17000 грн. та відсотків у розмірі 14 696,50 грн. є обґрунтованими.

Вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 7650 грн не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає чинному законодавству з огляду на наступне.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалась і триває до теперішнього часу.

Оскільки пеня за кредитним договором нарахована в період дії воєнного стану, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку його сплати на користь ТОВ «Фінпром Маркет».

Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №8688836 від 01.04.2025 в розмірі 31 696, 50 грн, з яких 17 000 грн сума заборгованості за основним боргом; 14 696,50 грн сума заборгованості за процентами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Судом позов задоволено у розмірі 31696, 50 грн., що становить 80,6 % від заявленого розміру 39346,50 грн. Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог у розмірі 80,6 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти судового збору у розмірі 1 952,5 грн.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4500,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ПФ від 25.08.2025, укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579939288.1 від 27.10.2025 у розмірі 43311346 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера на надання правничої допомоги, копію Витягу з акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ПФ від 25.08.2025 року у розмірі 4500,00 грн.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23.01.2014 у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи незначну складність справи, предмет спору, значення справи для позивача, кількість часу, витраченого представником позивача для підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів, виходячи із засад розумності розміру витрат на правничу допомог, а також враховуючи, що позов підлягає задоволенню у розмірі 31696, 50 грн., що становить 80,6 % від заявленого розміру 39346,50 грн., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 627 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (; юридична адреса: 08200, Київська область, м.Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла, буд.9А, офіс 204) заборгованість за кредитним договором №8688836 від 01.04.2025 у розмірі 31 696, 50 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 17000 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 14 696,50 грн.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (; юридична адреса: 08200, Київська область, м.Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла, буд.9А, офіс 204) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 952,5 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 627,0 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.О. Волощук