Справа № 301/3152/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2026 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іршавської міської ради Закарпатської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету Іршавської міської ради Закарпатської області про визнання права власності.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , про що видано свідоцтво про смерть.

На випадок своєї смерті мати ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Чорнопотіцької сільської ради Маргіта М.І. 02 квітня 2001 року, за реєстровим № 20 у книзі для реєстрації нотаріальних дій. Згідно з цим заповітом ОСОБА_1 успадковує після її смерті все майно, де б воно не знаходилося, з чого б не складалося і взагалі все те, що на день її смерті належало їй і на що вона мала право.

Після смерті матері спадкодавця відкрилася спадщина на все належне їй майно. До складу спадщини входять, зокрема, земельні ділянки загальною площею 1,08 га, надані покійній матері для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території с. Локіть Чорнопотіцької сільської ради відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 030611 від 31.06.2003 року. Оригінал зазначеного державного акта втрачено.

Позивач ОСОБА_1 є сином та спадкоємцем за заповітом на майно покійної матері ОСОБА_2 , що стверджується записом про матір у його свідоцтві про народження, і є спадкоємцем за заповітом.

Згідно довідки за вих. № 140 від 20.06.2025 року Іршавської міської ради на день смерті матері позивача ОСОБА_2 за місцем її проживання: АДРЕСА_1 (після перейменування вулиць та впорядкування нумерації АДРЕСА_2 ), разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований.

Інших осіб, які б претендували на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 , не має, зокрема відсутні особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Після смерті спадкодавці ОСОБА_2 позивач, її син та спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину. За життя мати подарувала йому житловий будинок, у якому вона проживала до смерті. Незважаючи на те, що на момент її смерті ОСОБА_1 був зареєстрований у місті Мукачево, фактично він постійно проживав разом із матір`ю у зазначеному будинку, здійснював догляд за нею, а після її смерті продовжив проживати в цьому будинку, користувався та обробляв земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна, сплачував за них податки та забезпечував їх збереження. Таким чином, позивачем були вчинені дії, що однозначно свідчать про фактичне прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини інші особи не заявляли про свої права, а заперечень чи спорів щодо спадкового майна не виникало.

Таким чином, станом на сьогодні ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини на зазначене майно.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачу було відмовлено у зв`язку із втратою оригіналу державного акта на право приватної власності на землю, тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і він вимушений звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити з мотивів, наведених у ньому, справу розглянути у його відсутності (а. с. 38).

Представник відповідача голова Іршавської міської ради Симканинець В.А. в судове засідання не з`явився, а подав заяву, якою проти задоволення позову не заперечили, справу просив розглянути без участі їх представника (а. с. 46-47).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Чорнопотіцької сільської ради Іршавського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 23 (а. с. 15).

На випадок своєї смерті мати ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Чорнопотіцької сільської ради Маргіта М.І. 02 квітня 2001 року, за реєстровим № 20 у книзі для реєстрації нотаріальних дій (а. с. 16). Згідно з цим заповітом ОСОБА_1 успадковує після її смерті все майно, де б воно не знаходилося, з чого б не складалося і взагалі все те, що на день її смерті належало їй і на що вона мала право.

Після смерті матері спадкодавця відкрилася спадщина на все належне їй майно. До складу спадщини входять, зокрема, земельні ділянки загальною площею 1,08 га, надані покійній матері для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території с. Локіть Чорнопотіцької сільської ради відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 030611 від 31.06.2003 року (а. с. 24). Оригінал зазначеного державного акта втрачено.

Позивач ОСОБА_1 є сином та спадкоємцем за заповітом на майно покійної матері ОСОБА_2 , що стверджується записом про матір у його свідоцтві про народження (а. с. 17), і є спадкоємцем за заповітом.

Згідно довідки за вих. № 140 від 20.06.2025 року Іршавської міської ради на день смерті матері позивача ОСОБА_2 за місцем її проживання: АДРЕСА_1 (після перейменування вулиць та впорядкування нумерації АДРЕСА_2 ), разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований (а. с. 21).

Інших осіб, які б претендували на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 , не має, зокрема відсутні особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Після смерті спадкодавці ОСОБА_2 позивач, її син та спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину. За життя мати подарувала йому житловий будинок, у якому вона проживала до смерті, що стверджується копією договору дарування садиби від 05.07.2006 року (а. с. 25). Незважаючи на те, що на момент її смерті ОСОБА_1 був зареєстрований у місті Мукачево, фактично він постійно проживав разом із матір`ю у зазначеному будинку, здійснював догляд за нею, що стверджується копією довідки Іршавської міської ради № 241 від 02.12.2025 року (а. с. 22), а після її смерті продовжив проживати в цьому будинку, користувався та обробляв земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна, сплачував за них податки та забезпечував їх збереження. Таким чином, позивачем були вчинені дії, що однозначно свідчать про фактичне прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини інші особи не заявляли про свої права, а заперечень чи спорів щодо спадкового майна не виникало.

Таким чином, станом на сьогодні ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини на зазначене майно.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачу було відмовлено у зв`язку із втратою оригіналу державного акта на право приватної власності на землю, тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83665965 від 18.12.2025 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася (а. с. 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки загальною площею 1,08 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території с. Локіть Чорнопотіцької сільської ради відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 030611.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар