ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23268/25

Провадження № 22-ц/820/173/26

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/23268/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шишкою Юлією Олександрівною, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Карплюком О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, шляхом зміни його розміру, визначеного судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.09.2022 року у справі № 686/17977/22 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви, а саме 15.08.2025 року і до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку із зміною розміру аліментів припинити стягнення аліментів на підставі вказаного судового наказу.

На підтримання заявлених позовних вимог позивачка посилалася, що 22.01.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Посольстві України в Азербайджанській Республіці, актовий запис № 1, який розірвано згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2022 року. Під час перебування у шлюбі у них народилося троє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

09.09.2022 року у справі № 686/17977/22 Хмельницьким міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей. Позивачка посилалася, що тривалий час з 2022 по 2025 рік вона не зверталася до ДВС з приводу примусового виконання судового наказу, оскільки відповідач в добровільному порядку надавав кошти на утримання дітей, однак з квітня 2025 року відносини між ними погіршилися і відповідач став надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в суттєво меншому розмірі, тому вона змушена була звернутися до ДВС для примусового стягнення аліментів на підставі судового наказу. В ході примусового виконання судового наказу, виявилося, що відповідач отримує значні доходи від своєї діяльності і його матеріальний стан значно покращився за останні роки, потреби ж на утримання дітей суттєво збільшилися.

У зв`язку із початком широкомасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, позивач разом з трьома дітьми була вимушена виїхати за межі території України до Азербайджанської Республіки, де вони і перебувають на сьогоднішній день. Перебування позивача разом з дітьми за кордоном є затратним та потребує належного фінансування, витрати на утримання дітей збільшуються в зв`язку з необхідністю відвідування гуртків та секцій, зростанням цін на продукти, одяг тощо.

В той же час судовим наказом передбачено обмеження у вигляді стягнення максимальної суми розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, а саме не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що обмежує право стягувача можливості отримувати більший розмір аліментів на утримання дітей та забезпечувати належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку.

Тому вказувала позивачка, що у неї виникла нагальна необхідність у збільшенні розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та зняття відповідних обмежень по сумі стягнення аліментів.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000грн.
ОСОБА_1 та її адвокат Шишка Ю.О. подали апеляційну скаргу посилаються на незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки судом не прийнято до уваги всі обставини справи, тому підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Представник апелянтки посилається, що позивач забезпечує всебічний розвиток трьох спільних з відповідачем дітей, про що ОСОБА_2 достеменно відомо та не заперечується, зокрема старша донька ОСОБА_3 відвідує: танцювальний гурток, курси з вивчення німецької та англійської мов, онлайн навчається в українській школі, що підтверджується відповідними квитанціями, заняття в академії It-Step, малювання та басейн; середня донька ОСОБА_4 відвідує: курси з вивчення азербайджанської та англійської мов, танцювальний гурток, заняття в українському навчальному центрі при посольстві України в Азербайджанській Республіці, басейн; молодший син ОСОБА_3 відвідує: курси з вивчення азербайджанської та англійської мов, секцію карате та програмування. Вищезазначені курси, гуртки та секції не є безкоштовними та потребують регулярних щомісячних оплат задля забезпечення принципу якнайкращих інтересів дітей та розвиток їх здібностей. На поточну дату позивач продовжує проживати в Азербайджанській Республіці, а передумовою подання даного позову став початок нового навчального 2025-2026 року у всіх трьох дітей, за яким витрати у позивача значно зросли. Матеріальний стан відповідача після видачі судового наказу змінився в сторону покращення, що було підтверджено долученими до матеріалів справи доказами, зокрема: 1. Відповідь на запит № 268759283 від 14.05.2025 р. Державної податкової служби України та заяви Відповідача від 21.07.2025 р. - проаналізувавши отриману інформацію можна зробити висновок, що середньомісячний дохід відповідача в 2023 році складав 189 045 грн., а в 2024 році 259 547 грн. 2. платіжна інструкція та заява відповідача на адресу Печерського ВДВС у м. Києві - наявність у відповідача можливості однією сумою закриття заборгованості за сплати аліментів в розмірі 168 126 грн. 3. роздруківки та належні переклади на українську мову дописів у соціальній мережі LinkedIn (Лінкедін), що підтверджують участь Відповідача в вересні 2025 року в Азербайджанській Республіці на приватному семінарі для команди компанії Softgile, що свідчить про професійний розвиток та розширення діяльності відповідача за кордоном. 4. Частота закордонних поїздок суттєво збільшилася після отримання позивачем судового наказу про стягнення аліментів, а саме поїздки відповідача стали більш частішими у 2024-2025 роках, що свідчить про покращення матеріального стану останнього порівняно з 2022 роком, що підтверджується роздруківками сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, звертає увагу, що витрати відповідача почали значно перевищувати його офіційний дохід.
Представник апелянтки вказує, що за своєю суттю дана позовна заява спрямована на збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та виключення верхньої межі розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача. При стягненні аліментів за судовим наказом існує верхня межа по сумі їх стягнення, а саме не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Проте, якщо доходи відповідача не будуть збільшуватися в майбутньому, то стягнення аліментів на користь позивача в будь-якому разі фіксується визначеною судовий наказом часткою, а саме 1/2 від всіх доходів, а отже не відбуватиметься погіршення матеріального стану відповідача. Подання позову про збільшення розміру аліментів зумовлено слідуванням принципу забезпечення якнайкращих інтересів дітей.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Міцкевич С.І. подала відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції законним. Представник відповідача вказує, що позивачка просила суд першої інстанції збільшити розмір аліментів, хоча не довела і не підтвердила доказами, що обставини після визначення поточного розміру аліментів змінилися. Відповідач же, підтвердив доказами, що його матеріальний стан не покращився, а навпаки погіршився. Позивачка також не довела в суді першої інстанції і навіть до цього моменту доказово не аргументувала, що визначений на даний момент розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей. З її доказів, які вона подала лише в апеляційній інстанції, і переклад яких вона спромоглася зробити лише під час розгляду справи в апеляційній інстанції, хоча документи не нові, а 2022 року, вони існували в позивачки ще на момент подачі позову, але не були подані нею, максимальна сума, яку вона витрачає на житло для себе і дітей становить 650 манат, що близько 16 185 грн. станом 21.12.2025 року за курсом НБУ та на комунальні послуги 100 манат - 2490 грн. Однак ця сума значно менша за визначену на даний момент верхню межу аліментів, зняття якої домагається позивачка. На даний момент позивачка щомісячно може отримувати до 95 880 грн. аліментів, відповідно до вже визначеного судовим наказом від 09 вересня 2022 року розміру. Позивачка просить суд зняти обмеження верхньої межі аліментів, а саме не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, при цьому вона не довела того, що діти реально цього потребують. Не надано відповідних доказів ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної. Докази позивачки не є достатніми і належними. Більше того відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з січня 2026 року підвищується розмір прожиткових мінімумів для дітей, що призведе до автоматичного підвищення верхньої межі розміру аліментів. Верхньою межею аліментів буде сума у 105 360 грн. Позивачка ж не довела, що цих коштів недостатньо для утримання дітей. Всі вимоги позивачки ґрунтуються на припущеннях і домислах, витрати відповідача, про які зазначає Позивач як надмірні, відповідач частково здійснював із своїх заощаджень за 2023-2024 роки, зараз фінансовий стан відповідача погіршився, натомість позивачка не враховує доказів про його доходи у 2025 році, а умисно бере для порівняння застарілі дані за 2023- 2024 роки.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі і є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2022 року.

Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.09.2022 року у справі № 686/17977/22 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.08.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно ч. 1-2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ст. ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Таким чином, враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та у зв`язку зі зміною матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Частино. 2 ст. 182 СК України, визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано: якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про видачу судового наказу про стягнення аліментів, який було видано 09.09.2022 року у справі № 686/17977/22.

Вказаний судовий наказ містить посилання на частку у розмірі заробітку (доходу), яка підлягає стягненню на користь стягувача аліментів, при цьому вказано, що така частка має бути не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що є відтворенням імперативної норми ч. 5 ст. 183 СК України та ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Так дійсно, згідно норм Сімейного кодексу України, стягувач аліментів має право на збільшення визначеного розміру аліментів, однак лише шляхом зміни частки стягуваних аліментів чи збільшення твердої суми в залежності від того в який спосіб стягнуто аліменти.

Проте позивачка просила суд збільшити розмір аліментів лише шляхом визначення розміру аліментів без врахування максимальної межі, не більше 10 прожиткових мінімумів, що суперечить імперативним нормам права, а саме ч. 5 ст. 183 СК України та ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а відтак такі вимоги є необґрунтованим, оскільки це не є зміною розміру аліментів без зміни розміру самої частки аліментів, тому колегія суддів вважає, що позивачка обрала неправильний спосіб захисту своїх прав, який не відповідає приписам ч. 5 ст. 183 СК України та ч. 1 ст. 161 ЦПК України в разі визначення стягуваних аліментів судовим наказом. Позивач сама обрала спосіб захисту прав дітей шляхом стягнення аліментів саме в наказному провадженні судовим наказом, а не в позовному провадженні, де визначено інший порядок визначення розміру аліментів.

На даний час аліменти, які виплачуються на утримання дітей становлять частку заробітку (доходу) відповідача, позивач не просить змінити даний розмір, відтак апеляційний суд доходить висновку, що позивач фактично не просить суд змінити розмір частки стягуваних аліментів в сторону збільшення.

При цьому аліменти на утримання дітей в розмірі 10 прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, а саме не більший ніж 95 880 грн ( 3190х3х10), безсумнівно не порушують право дітей на гідний рівень життя, відповідають принципу якнайкращого забезпечення їх інтересів та є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку усіх дітей та забезпечують рівний баланс в утриманні позивачем трьох дітей.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом при відмові у позові, допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору та такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на обґрунтування відмови в задоволенні апеляційної скарги, наведені в мотивувальній частині постанови.

З огляду на викладене посилання в апеляційній скарзі щодо збільшення витрат на утримання дітей, покращення матеріального стану відповідача і за своєю суттю дана позовна заява спрямована на збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та виключення верхньої межі розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача не можуть бути взяті до уваги, оскільки вимоги позивача є не зміною розміру аліментів і суперечать нормам ч. 5 ст. 183 СК України та ч. 1 ст. 161 ЦПК

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шишкою Юлією Олександрівною, залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 січня 2026 року.

Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова