Справа № 706/83/26
У Х В А Л А

27 січня 2026 року м. Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за угодою позики,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за угодою позики.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, суддею встановлені підстави для передачі матеріалів позовної заяви на розгляд іншого суду за підсудністю з огляду на таке.

Частиною першою статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Обставин виключної підсудності чи підсудності за вибором позивача, передбачених ст. 28-30 ЦПК України, з матеріалів справи, наданих позивачем при поданні позову не вбачається, а тому спір підлягає розгляду за зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача.

За даними Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Із відповіді № 2276089 від 27.01.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери слідує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 (УСЗН Запорізька РДА).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (стаття 4 ч. 1, 2 Закону). Частиною першою статті 5 Закону визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі по тексту Порядок).

Відповідно до пункту 4 Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

За приписами пункту 4 Порядку визначено, що відомості про адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), що знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, вносяться до реєстру територіальної громади, яка здійснила відповідну реєстраційну дію за межами таких територій.

Внесення до реєстру територіальної громади відомостей про адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) таких осіб здійснюється на підставі: документа, що підтверджує право на проживання в житлі, що знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією територіях, або інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про таке житло; або відомостей про адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), внесених до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України; або відомостей про адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), внесених до відомчої інформаційної системи ДМС.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що внутрішньо переміщена особа може мати декілька зареєстрованих місць проживання/перебування.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Тобто, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи можна визнати документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача при визначені підсудності розгляду справ за ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (постанова Верховного Суду від 29 липня 2019 у справі №409/2636/17).

Оскільки норми ЦПК України містять вичерпний перелік справ, які підсудні тому чи іншому суду на підставі територіальної юрисдикції (підсудності), а зареєстроване фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи, знаходиться за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Христинівського районного суду Черкаської області, тому приходжу до висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою позики, слід передати на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу № 706/83/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою позики, передати за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області (адреса: вул. Істоміна, 10, м. Запоріжжя).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана суддею 27 січня 2026 року.

Суддя Альона ШКОЛЬНА