ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6631/25

Провадження № 22-ц/820/149/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання - Дубова М.В.

за участю: представника апелянта адвоката Кузиної М.-О. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/6631/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Кузиною Марією - Оленою Сергіївною, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року, у складі судді Карплюка О.І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2025 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 110839,92 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 28.08.2020 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-212-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якого сторони погодили, що клієнт ознайомлений з умовами договору, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www/ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

За умовами договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 49900 грн.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з умовами кредитного договору. Відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі.

Останній платіж/зарахування здійснено 14.02.2024, тому сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 07.02.2025 становить 110839,92 грн, а саме: 45117,46 грн прострочений борг, 65722,46 грн прострочені проценти.

Станом на дату подання позовної заяви відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 45117,46 грн, заборгованість за відсотками 65722,46 грн, а всього: 110839,92 грн та судовий збір в сумі 3028 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з яким останньому надано кредит зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитом. Відповідач не виконував належним чином зобов?язання за кредитним договором, а тому утворилася заборгованість, яка станом на 07 лютого 2025 року становить в загальному розмірі 110839,92 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Кузиною М.-О.С., просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 33363,96 грн, заборгованості за відсотками 65722,46 грн, а всього - 99086,42 грн та в цій частині прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у вказаній частині, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, який на момент укладення угоди становив 49900 грн, процентна ставка за користування коштами 24% річних, максимальний ліміт кредитної лінії становить 200000,00 грн. Будь-яких інших умов кредитування у вказаній угоді не зазначено. Дана угода підписана сторонами, інших підписаних відповідачем ОСОБА_1 документів, які б визначали будь-які інші умови кредитування, зокрема процентні ставки та інші надані банком послуги, позивачем надано не було. При цьому, позивачем було надано: виписку по рахунку клієнта - фізичної особи за період з 13.02.2017 по 07.02.2025; довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 ; текст договору комплексного банківського обслуговування, який розміщений на сайті банку (що підтверджується позивачем). При цьому, договір комплексного банківського обслуговування не підписаний відповідачем, що не може підтверджувати те, що саме з такими умовами був ознайомлений відповідач станом на дату підписання угоди від 28.08.2020.

Апелянт зазначає, що з виписки по paxvнку клієнта - фізичної особи за період з 13.02.2017 пo 07.02.2025 ОСОБА_1 було витрачено кредитних коштів (зокрема зняття готівки в терміналі та оплата послуг) на загальну суму 297267,65 грн та поповнено рахунок (кооперації - зарахування переказу Moneysend) на загальну суму 329433,00 грн. При цьому за даний період було нараховано відсотки за кредитом на загальну суму 43918,85 грн. Тому, у відповідача наявна заборгованість по кредиту перед позивачем у сумі 11753,50 грн.

Інші нарахування (зокрема, комісія за обслуговування карткового рахунку, нарахування щомісячної плати за санкціоновану перевитрату, перенесення кредиту за прострочений кредит, перенесення процентів за кредит на прострочені процентів за кредит, перенесення комісій за кредит на прострочення, нарахування процентів з прострочений кредит) не передбачені умовами угоди, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 .

Наданий позивачем текст договору комплексного банківського обслуговування, який розміщений на сайті банку, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил.

Тому у період користування кредитною лінією, банком відбувалися списання з рахунків відповідача, які не передбачені угодою, а отже є незаконним.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Ідея Банк» зазначає, що публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (вводиться в дію з 31.07.2020 та чинна до 31.08.2020) та договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, чинній на момент підписання кредитного договору, розміщені та зберігаються на офіційному веб-сайті банку. Підписуючи 28.08.2020 кредитний договір, позичальник приєднався до договору та був належним чином ознайомлений з вказаним договором, що в повній мірі узгоджується зі ст. 634 ЦК України. Підписанням кредитного договору сторони узгодили усі істотні умови кредитного договору, зокрема процентну ставку за користування коштами кредитної лінії, яка становить 24 % річних, та комісію за обслуговування основної картки згідно з Тарифами.

Не заслуговують на увагу твердження відповідача, що нарахування плати за санкціоновану перевитрату не було передбачено умовами укладеної між сторонами угоди.

Зазначає, що у спірних правовідносинах, які виникли між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 у даній справі, відповідачу встановлено сплату щомісячно 4%, разом з обов`язковим мінімальним платежем, починаючи з місяця, наступного за місцем відкриття рахунку, від залишку заборгованості станом на останній банківський день місяця, як умову встановлення кредитного ліміту по кредитній картці. Крім того, умовами договору (пунктом 3.3.) визначено процентну ставку за користування коштами кредитної лінії в розмірі 24% річних та комісію за обслуговування основної картки згідно тарифів.

Тобто, сплата 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду згідно з тарифами була та є обов`язковою у випадку наявності залишку заборгованості станом на останній банківський день місяця та залежала виключно від дій позичальника та стану заборгованості за кредитним договором.

Позичальник був ознайомлений з умовами кредитного договору до його підписання, погодився з ними в повному обсязі та протягом тривалого часу з моменту укладення кредитного договору сплачував усі передбачені платежі, зокрема сплачував 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоди згідно з Тарифами, що додатково свідчить про погодження позичальника з умовам кредитного договору. Тому, нарахування комісії у розмірі 4% є правомірним та підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, якщо суд дійде висновку про нікчемність вищевказаної комісії, тоді АТ «Ідея Банк» вважає заборгованість відповідача станом на 07.02.2025 (дата позову) має становити - 16431,64 грн, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 28.08.2020.

Апелянт ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник апелянта ОСОБА_1 адвокат Кузина М.-О.С. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, з підстав зазначених у ній.

Представник АТ «Ідея Банк» про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився. У відзиві на апеляційну скаргу просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що 28 серпня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування №С-212-0, яку підписано ОСОБА_1 власноручним підписом.

Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн; ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 49900 грн, та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою Банку, про що буде повідомлено клієнта додатково; процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,00% річних та комісію за обслуговування основної картки згідно з тарифами (пункти 3.1., 3.2, 3.3.).

Відповідно до пункту 3.4. угоди розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється тарифами та договором комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБОФО). Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та ДКБОФО, в т.ч. черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно з умовами ДКБОФО, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua.

Згідно із довідкою - розрахунком заборгованості за кредитним договором №С-212-0 від 28.08.2020 станом на 07.02.2025 сума заборгованості ОСОБА_1 становить 110839,92 грн, а саме: 45117,46 грн прострочений борг, 65722,46 прострочені проценти.

Аналогічні відомості зазначено у виписці по рахунку клієнта ОСОБА_1 за рахунковий період з 28.08.2017 по 07.02.2025.

Згідно із довідкою- розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 28.08.2020 з врахуванням внесеної плати (комісії) за управління кредитом в рахунок погашення заборгованості по процентах та кредиту, станом на 07.02.2025 загальна сума заборгованості становить 16431,64 грн.

04 грудня 2024 року банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за договором №С-212-0 від 28.08.2020.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині визначення розміру заборгованості по кредиту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки та страхування №С-212-0.

Відповідно до пунктів 3.2., 3.3. угоди максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн; ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 49900 грн та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою Банку, про що буде повідомлено клієнта додатково; процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,00% річних та комісію за обслуговування основної картки згідно з тарифами (пункти 3.1., 3.2, 3.3.).

Банк виконав свої обов`язки за угодою №С-212-0 від 28.08.2020 належним чином, надавши кредитні кошти відповідачу, що підтверджується виписками з рахунку позичальника та ним не оспорюється.

Натомість, відповідачем умови угоди виконувались неналежним чином, внаслідок чого АТ «Ідея Банк» направив ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, в якій вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме: достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами.

З наданої позивачем виписки по рахунку за період з 15.02.2017 року по 07.02.2025 встановлено, що відповідач 28.08.2020 отримав кредитні кошти, користувався ними та частково погашав кредит.

Однак, свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі належним чином не виконав, тому станом на 07 лютого 2025 року наявна заборгованість на загальну суму 110839,92 грн, з яких: 45117,46 грн заборгованість по тілу кредиту, 65722,46 грн заборгованість по комісії та процентам.

Відповідно до виписки по кредиту №С-212-0 від 28.08.2020, внесені ОСОБА_1 кошти на погашення кредиту розподілялись банком на погашення заборгованості по тілу кредиту, процентів по кредиту, комісії за обслуговування карткового рахунку, нарахування щомісячної плати за санкціоновану перевитрату, перенесення кредиту за прострочений кредит, перенесення % за кредит на прострочені % за кредит, перенесення комісій за кредит на прострочення, нарахування % з прострочений кредит.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 не заперечує укладення кредитного договору між ним та АТ «Ідея Банк» та визнає, що на виконання умов зазначеного кредитного договору ним періодично сплачувалися платежі, проте позивачем здійснювалося безпідставне нарахування платежів, які не були передбачені умовами договору, укладеного між сторонами.

Вирішуючи питання про визначення розміру заборгованості за користування кредитом, колегія суддів виходить з наступного.

Умовами договору визначено, що процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних, та комісія за обслуговування основної картки встановлено згідно з Тарифами.

Відповідно до п.3.4. угоди повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та ДКБОФО, в т.ч. черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов ДКБОФО, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua.

Відповідно до пункту 4 угодипро відкриття кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки та страхування №С-212-0 від 28.08.2020 нанесенням власноручного підпису під цією угодою позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), яка зберігається на офіційному сайті Банку www.ideabank.ua, публічну пропозицію укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» (оферта), яка розміщена на офіційному веб-сайті банку, підтверджує, що в день укладення цієї угоди у відділені банку або кредитного посередника, за його вибором, йому надано та ним отримано примірник ДКБОФО та Тарифів, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, та, визначаючи розмір необхідних платежів, посилався на Публічну пропозицію АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО).

Однак, вказаний документ (ДКБОФО) не підписано ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки. Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи Тарифи, на які він посилається, пред`являючи позовну заяву та визначаючи розмір заборгованості.

З огляду на викладене, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, надана банком публічна пропозиція про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказаний документ достовірно не підтверджує вказаних обставин. Крім того, позивачем АТ «Ідея Банк» не надано належних та допустимих доказів підписання сторонами Тарифів відповідно до умов кредитного договору та визначення розміру комісії за обслуговування кредитної картки та умови її сплати.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що в АТ «Ідея Банк» були відсутні підстави для нарахування комісії за обслуговування картки, оскільки її розмір та умови нарахування не передбачено угодою про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування від 28.08.2020.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

АТ «Ідея Банк» скористався правом надати докази на підтвердження заборгованості відповідача перед банком, з урахуванням положень угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 28.08.2020 року без врахування плати (комісії)за управління кредитом.

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28.08.2020 з врахуванням скасування плати (комісії) за обслуговування кредиту заборгованість ОСОБА_1 по кредиту становить 16431,64 грн.

Надані позивачем розрахунки відповідачем не спростовано.

Тому, встановивши наявність договірних зобов`язань між сторонами, безпідставність нарахування та стягнення плати за комісію обслуговування основної картки, колегія суддів, враховує наданий позивачем довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором С-212-0 від 28.08.2020 з врахуванням скасування плати (комісії) за управління кредитом станом на 07.02.2025, та приходить до висновку про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 16431,64 грн, яка складається із простроченої суми боргу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено наявність кредитних зобов`язань між сторонами у справі, проте судом неправильно визначено розмір заборгованості по кредиту, оскільки не враховано відсутність підстав для стягнення комісії за обслуговування кредиту, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по часткове задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено частково, що становить 14,82 % від заявлених вимог (16431,64*100% :110839,92).

Представником позивача АТ «Ідея Банк» сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №5988525 від 18.02.2025.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 448,75 грн (3028х14,82%:100%).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а саме на 85,18% (100% - 14,82%). За подачу апеляційної скарги апелянтом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 3633,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.11.2025, тому на користь апелянта з позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3095,10 грн (3633,60х85,18%:100%).

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи вимоги частини 10 статті 141 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2646,35 грн (3095,10-448,75).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, су

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Кузиною Марією - Оленою Сергіївною, задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (, місцезнаходження: вул. Валова, 11, місто Львів) заборгованість за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування №С-212-0 від 28 серпня 2020 року на загальну суму 16431,64 грн (шістнадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня 64 копійки).

В решті позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (, місцезнаходження: вул. Валова, 11, місто Львів) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2646,35 грн (дві тисячі шістсот сорок шість гривень 35 копійок).

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2026 року.

Судді : Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко