У Х В А Л А

16.01.2026 Справа №607/16945/25 Провадження №2/607/456/2026

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «СВЕА ФІНАНС») звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі №607/16945/25; постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

За умовами договорів, на які покликається сторона позивача, відповідач мав би отримувати кошти. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 по всіх правочинах були видані чи перераховані кошти. Також матеріали позову не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримував ці кредитні кошти у визначених договорами порядку та розмірах, як і інформації про суми їх повернення, для того, щоб суд мав можливість дійти до переконання про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Розрахунок заборгованості, на який посилається представник позивача, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення угод на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві.

Цей розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

У позові зазначено, що сумарний розмір заборгованості за наданими договорами складає 60 150,00 грн і вказана сума заявлена позивачем до стягнення. Проте, як суд попередньо звертав увагу, доказів видачі в повному обсязі заявлених кредитних коштів ОСОБА_1 позивачем надано не було.

Враховуючи предмет позову та його обґрунтування в частині наданого розрахунку заборгованості, суд встановив, що необхідна особиста участь представника ТОВ «ФК «СВЕА ФІНАНС» в судовому засіданні для надання пояснень по справі, зокрема, для надання представником позивача роз`яснень щодо розміру заборгованості і підстав її виникнення.

Також суд роз`яснює про право надати належно оформлені виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 та інші первинні бухгалтерські документи щодо перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 згідно договорів та виконання (неналежного виконання) зобов`язання відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 43, 44, 53, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати обов`язковою явку в судове засідання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС».

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відкласти розгляд справи на 09 год. 30 хв. 23 лютого 2026 року.

Копію ухвали направити представнику позивача для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.