Провадження № 2-з/175/151/25
У Х В А Л А

26 січня 2025 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні у с-щі Слобожанське заяву представника позивача про забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та 3% річних, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та 3% річних.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій представник просив суд постановити ухвалу, якою до вирішення справи накласти арешт на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в межах суми позову 2 802 624,72 грн.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо заборгованості ОСОБА_2 за борговою розпискою у розмірі 54983,07 дол. США та 3% річних у розмірі 11502,16 дол. США перед позивачем ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так представник позивача у своїй заяві просить суд накласти арешт на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в межах суми позову 2 802 624,72 грн. При цьому, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт 05 лютого 2020 року.

Також суд враховує, що статус відповідачки ОСОБА_3 , як дружини відповідача ОСОБА_2 , який би дозволяв суду забезпечити позов в частині майна ОСОБА_3 , не підтверджено матеріалами справи.

Враховуючи те, що представником позивача не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та 3% річних, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Озерянська Ж.М.