Справа №464/4576/25
пр № 2-др/464/7/26
У Х В А Л А

05 лютого 2026 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за участі представника позивача адвоката Андрущенко М.В.,

у с т а н о в и в :

Позивач через електронний кабінет звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 25 400 грн.

За результатами автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 23 липня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 січня 2026 року у справі № 464/4576/25 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 400 грн.

Адвокатом Андрущенко М.В. через електронний суд подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Тімченко О.В.

За правилами ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи ініційоване питання про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд ураховує наступне.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати з дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом (ч.3 ст.182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у ст.183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (п.6 ч.1 ст.183 ЦПК України).

За правилами ч.2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч.1 або ч.2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд має оцінювати заяву про ухвалення додаткового рішення на її відповідність вимогам ст.183 ЦПК України та у разі недотримання таких процесуальних вимог застосувати відповідні процесуальні наслідки, передбачені у ч.4 ст.183 ЦПК України, що відповідає наведеним правовим висновкам Верховного Суду у постановах від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 та від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21.

З огляду на відсутність доказів направлення заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи - відповідачу за місцем його зареєстрованого місця проживання (за відсутності електронного кабінету), таку слід повернути заявнику без розгляду.

Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2024 року у справі № 522/10139/17 висловлено позицію, що кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною та надати власні зауваження з цього приводу. Нездійснення цього ставить під загрозу впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яка ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лазаренко та інші проти України", рішення у справі "Віктор Назаренко проти України").

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу та вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було проінформовано про цей факт. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити таку можливості захищати себе у провадженні. Позбавлення сторони спору можливості надати свої зауваження щодо нього порушує принцип рівності сторін, а відтак й пункт 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі "Лазаренко та інші проти України", рішення у справі "Віктор Назаренко проти України").

Роз`яснити заявнику, що повернення поданої заяви не перешкоджає її повторній подачі після усунення причини, що слугувала підставою для повернення такої.

Керуючись ст.ст.258-260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Повернути заявнику заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує судове рішення без його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 05 лютого 2026 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО