Номер провадження: 22-ц/813/691/26
Справа № 2-110/1529/12
Головуючий у першій інстанції Чебан А. П.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області (правонаступником якої є Білгород-Дністровська районна державна адміністрація), треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України), особа, яка звертається із апеляційною скаргою - Національний природний парк «Тузловські лимани», особа, яка приєдналася до апеляційної скарги - перший заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

заяву ОСОБА_1 в особі свого представника Красінської Ольги Вікторівни про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі

за апеляційною скаргою Національного природного парку «Тузловські лимани», яка подана адвокатом Поповим Максимом Миколайовичем, та за заявою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про приєднання до апеляційної скарги

на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року, ухвалене Татарбунарським районним судом Одеської області у складі: судді Чебан А.П. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області (правонаступником якої є Білгород-Дністровська районна державна адміністрація), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України), про визнання права власності на нежитлову будівлю,

в с т а н о в и в :

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю, розташовану на території АДРЕСА_1

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за ОСОБА_1 може бути визнано право власності на нежитлову будівлю, розташовану на території АДРЕСА_1

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного природного парку «Тузловські лимани», яке не брало участі у розгляді справи, але вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, поданій адвокатом Поповим Максимом Миколайовичем, та просило скасувати рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року прийнято заяву Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про приєднання до апеляційної скарги Національного природного парку «Тузловські лимани» на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року у теперішній цивільній справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного природного парку «Тузловські лимани» та заявою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про приєднання до апеляційної скарги на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року - закрито.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2024 року касаційні скарги Національного природного парку «Тузловські лимани» та Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації - задоволено.

Постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 17 грудня 2024 року о 13.30. Останній раз справу призначено до розгляду на 13 січня 2026 року о 16.40 год.

22.08.2025 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 в особі свого представника Красінської Ольги Вікторівни звернувся до апеляційного суду із клопотанням про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, в якій просив призначити у цивільній справі № 2-110/1529/12 за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області (правонаступником якої є Білгород-Дністровська районна державна адміністрація), треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України), про визнання права власності на нежитлову будівлю, за апеляційною скаргою Національного природного парку «Тузловські лимани», яка подана адвокатом Поповим Максимом Миколайовичем та заявою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратори в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про приєднання до апеляційної скарги на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 січня 2012 року, судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1) Чи знаходиться земельна ділянка площею 0,1495 га, кадастровий номер :01:003:0012, цільове призначення 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, категорія земель - землі рекреаційного призначення, на якій розташовано нежитлову будівлю площею 12,9 кв.м., (комплекс будівель та споруд №8, Тузлівська сільська рада, Татарбунарський район), в межах території Національного природного парку «Тузловські лимани»?

2) Чи входить частина (0-2 км) піщаної коси Чорного моря, на якій розташована земельна ділянка площею 0,1495 га, кадастровий номер :01:003:0012, цільове призначення 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, категорія земель землі рекреаційного призначення, на якій розташовано нежитлову будівлю площею 12,9 кв.м., (комплекс будівель та споруд №8, Тузлівська сільська рада, Татарбунарський район), до території національного природного парку «Тузловські лимани»?

Проведення судової земельно-технічної експертизи пропонував доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) Міністерства юстиції України (вул. Рішельєвська, 8, м. Одеса, 65026, тел. 99, ).

В обґрунтування вказаного клопотання зазначав, що для висновків про порушення прав НПП «Тузловські лимани» в даному випадку, дійсним доказом, який може це встановити, може слугувати Висновок експерта з земельно-технічних питань чи висновок спеціаліста, оскільки, як вбачається з позиції Верховного Суду, інформації від Держгеокадастру, щодо не входження до меж НПП «Тузловські лимани» земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0012, на якій побудовано спірний об`єкт нерухомості, не достатньо.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами наразі вирішується спір про наявність або відсутність порушених прав апелянта та особи, що приєдналась до апеляційної скарги, через відсутність належних та несуперечливих один одному доказів щодо місця знаходження предмета спору.

Сторона Позивача звертається до суду із клопотанням про призначення судової земельно-технічної експертизи, оскільки в даному випадку, саме від визначення місця знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0012, на якій побудовано спірний об`єкт, можливо буде встановити, чи порушено права та інтереси НПП «Тузловські лимани». При цьому, матеріали справи не містять відповідних висновків експертів із цих самих питань. Крім того, сторона позивача вважає, що призначення саме судової земельно-технічної експертизи відповідатиме принципам об`єктивності, створить умови, за яких експерт матиме змогу отримати усі необхідні для проведення такого виду експертиз документи від усіх учасників справи, як власників та розпорядників таких документів.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи щодо вирішуваного клопотання, колегія суддів вважає клопотання позивача про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України (в редакції, чинній станом на час подання позову) сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час

попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове

засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по

суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України "Про судову експертизу").

Правовий аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши клопотання позивача про призначення експертизи, суд встановив, що у даному випадку відсутня сукупність визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України умов. Позивачем не доведено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні додаткові спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, як і не доведено наявність підстав щодо неможливості встановлення судом фактичних обставин справи за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності, а також з огляду на предмет доказування по справі, яким за змістом ст. 331, 376, 392 ЦК України є порушення прав заявника самочинним будівництвом.

Кожна із сторін надає свої докази щодо входження/не входження земельної ділянки з кадастровим номером: :01:003:0012 у територію Національного природного парку «Тузловські лимани», оцінку яких має надати суд з огляду на виниклі спірні правовідносини сторін.

Крім того, саме позивач є ініціатором теперішнього судового провадження, і на ньому як на позивачеві лежав обов`язок під час звернення до суду із позовом про визнання права власності на самочинне будівництво (висновок суду про вказаний статус будівництва ніким по справі не оскаржується) довести правовий статус земельної ділянки, на якій таке будівництво розташоване.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що клопотання позивача про призначення судової експертизи у даній справі не відповідає вимогам ст. 103 ЦПК України, у зв`язку із чим відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. 103, 104, 261, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі свого представника Красінської Ольги Вікторівни про призначення судової земельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 22 січня 2026 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький