Провадження №2-с/523/15/26
У Х В А Л А

"27" січня 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі № 523/12544/25 від 15 липня 2025р, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі вищевказаною заявою про скасування судового наказу.

20.01.2026 року суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статей 14, 33 ЦПК України.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 15 липня 2025 року за заявою ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» було видано судовий наказ №523/12544/25 про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. Боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_2 , та є спадкоємцем, а тому має право на з вернення до суду із вказаною заявою. Копію судового наказу ані її мати ані вона не отримували. Про існування судового наказу її стало відомо випадково лише 12.01.2026 року через Єдиний державний реєстр судових рішень. Крім того, посилається на безпідставність та необґрунтованість вимог стягувача, оскільки 16.03.2021 року нею замість матері було здійснено погашення основної частини заборгованості за послуги водовідведення та водопостачання. У виданому судовому наказі не зазначено, за який саме період виник борг. Зазначена сума боргу у заяві та у судовому наказі не є безспірною, а тому просить поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу, скасувати судовий наказ, та вирішити питання про поворот виконання судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" №14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Щодо права заявника на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2025 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» Пересипським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 8456,31 грн а також про стягнення судового збору в сумі 302,80 грн.

Як вбачається із заяви про скасування судового наказу, боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 .

З копії свідоцтва про народження та копії Витягу з реєстру територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_1 є донькою та спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , вони були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємиць, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Оскільки спадкоємцем боржника ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , то суд дійшов висновку що вона вважається правонаступником боржника, має право на звернення до суду із вимогою скасування судового наказу.

Щодо поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, та підстав для скасування наказу, суд приходить до наступного.

Про цей судовий наказ ОСОБА_1 дізналася 12.01.2026р, як вона зазначає у заяві, та одразу подала заяву про його скасування, разом із заявою про поновлення пропущеного строку.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо вручення судового наказу боржнику, або уповноваженій ним особі раніше.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу, відтак цей строк підлягає поновленню.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Перевіривши матеріали справи, зважаючи на те, що правонаступник боржника ОСОБА_2 не погоджується із заявленою сумою боргу, зазначає що частково здійснювала погашення боргу, вбачається спір про право, суд вважає що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Щодо вирішення питання про поворот виконання судового наказу, суд приходить до наступного.

Згідно частини третьої статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Статтею 444 ЦПК України визначено порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

Так, відповідно ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, визначено, що поворот виконання можливий при скасуванні судового наказу за клопотанням боржника в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суд повинен зобов`язати стягувача повернути заявнику безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Як зазначає заявник ОСОБА_1 у поданій заяві, судовий наказ звернуто до виконання, номер виконавчого провадження 79253542.

Разом із тим, заявником не надано доказів того, що судовий наказ 523/12544/25 від 15.07.2025 року було виконано до його скасування, не надано доказів того, яка саме сума була стягнута з боржника на користь стягувача в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

Настання повороту виконання можливе у разі, зокрема, скасування судового наказу (ст. 171 ЦПК України).

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити з того, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Таким чином, заява про поворот виконання судового наказу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170, 171, 260 - 265 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу № 523/12544/25 від 15 липня 2025 р.

Скасувати судовий наказ Пересипського районного суду міста Одеси по справі №523/12544/25 від 15 липня 2025р, виданий за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2 у розмірі 8456, 31 грн. та судового збору в розмірі 302,80 грн.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О. Далеко