справа № 166/1479/25
провадження № 2/166/13/26
УХВАЛА

20 січня 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.,

з участю секретаря судового засідання Заєць Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

установив:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої унаслідок каліцтва, ушкодження здоров`я та втрати працездатності у розмірі 445073 грн 83 коп., моральної шкоди у сумі 100000 грн, а також понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Позов мотивує тим, що 10 липня 2024 року близько 12 год 28 хв ОСОБА_3 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння на вул. Шевченка у селі Заболоття Ковельського району Волинської області автомобілем на іноземній реєстрації «Вольксваген» моделі «Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , грубо порушивши Правила дорожнього руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення із автомобілем марки «Шкода Октавія», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням. У результаті ДТП він отримав небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження.

Старовижівський районний суд вироком від 28.11.2024 визнав ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Указав, що у зв`язку із отриманою внаслідок ДТП травмою він не має можливості влаштуватися на роботу і працювати через стійку втрату працездатності. З вини ОСОБА_3 він став тягарем для своєї сім`ї.

Уважає, що з огляду на відсутність допомоги від відповідача від моменту отримання травм до звернення до суду, беручи до уваги те, що він не може самостійно забезпечувати своє існування, втрата загальної працездатності й наступне лікування має бути відшкодоване ОСОБА_4 у повному обсязі з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, що у 2025 році становить 8000 грн.

Із покликанням на ч.1 ст. 1202 ЦК України вважає, що відповідач повинен сплатити йому грошову компенсацію на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за весь період часу, від моменту травмування до моменту подання позовної заяви, у розмірі мінімальної заробітної плати за кожен місяць цього часового проміжку, для забезпечення свого подальшого лікування, компенсації втраченої працездатності й завданої шкоди у вигляді одноразової виплати на три роки наперед від моменту подання позовної заяви.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов, серед іншого, указав, що ключовим елементом у розрахунку компенсації за втрату працездатності, яка ґрунтується на інвалідності, є встановлення причинного зв`язку між ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП та фактом настання інвалідності. Зазначив, що медична документацію суперечить позиції позивача про те, що інвалідність, захворювання він набув, загальну працездатність утратив унаслідок ДТП. Так, у рішенні експертної комісії з оцінювання повсякденного функціонування особи №23/25/680/В від 19.03.2025 вказано, що ОСОБА_1 установлено ІІ групу інвалідності з 24 лютого 2025 року, причина інвалідності загальне захворювання, основний діагноз 125.0 Атеросклеротична серцево-судинна хвороба «Генералізований та неуточнений атеросклероз». Вважає, що вказана хвороба не може бути прямим наслідком травми, отриманої внаслідок ДТП 10 липня 2024 року. Із медичної документацію вбачається, що стан здоров`я позивача значною мірою був обтяжений хронічними, не пов`язаними із травмою станами. Відтак інвалідність позивача настала внаслідок загального захворювання, що не перебуває у прямому причинному зв`язку із політравмою, отриманою внаслідок ДТП, що свідчить про необґрунтованість вимоги про стягнення 288000 грн утраченого заробітку.

У судовому засіданні представник відповідача, зважаючи на наявність у нього сумнівів щодо правомірності та обсягу заявлених позивачем вимог про стягнення матеріальної і моральної шкоди, зокрема причинного зв`язку між отриманими внаслідок ДТП травмами та встановленою інвалідністю, заявив клопотання про витребування у комунального підприємства "Володимирське територіальне медичне об`єднання" Володимирської міської ради завірені належним чином копії медико-експертної справи ОСОБА_1 , акта огляду МСЕК та наявної медичної документації, на підставі якої приймалося рішення про встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності. Самостійно здобути вказані докази відповідач не може з огляду на належність такої документації до охоронюваної законом таємниці.

Крім цього, з метою з`ясування питання про те, чи настала інвалідність ОСОБА_1 безпосередньо внаслідок ДТП, яка трапилася 10 липня 2024 року, представник відповідача заявив клопотання про призначення судово-медичної експертизи. Із врахуванням висловлених уточнень у судовому засіданні представник відповідача на вирішення експертів просить поставити питання про те, чи знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку встановлена 19 березня 2025 року ОСОБА_1 друга група інвалідності з тілесними ушкодженнями, отриманими під час ДТП 10 липня 2024 року, якщо так, то який відсоток стійкої загальної втрати працездатності настав виключно внаслідок травм (політрами), отриманих внаслідок цієї ДТП.

Представник позивача у судовому засіданні 15 січня 2026 року у вирішенні клопотання про витребування доказів поклався на погляд суду, проти задоволення клопотання про призначення судово-медичної експертизи заперечив. Позивач погодився із своїм представником.

Вивчивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно із ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

За правилами ч. 1 ст. 102 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за умови, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 25.11.24 ОСОБА_3 визнаний винуватий у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді відкритого відламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, черезвертлювого перелому лівої стегнової кістки, відламкового перелому лівого наколінника зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, лобної частки, закритого компресійного перелому Th1, Th4, Th5 без порушення функцій спинного мозку, закритої травми грудної клітки з закритими переломами 2-8 ребер справа та 3-9 ребер зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Сторони факту спричинення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не оспорюють.

З огляду на те, що до ДТП позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності, а після ДТП ІІ група, однак на підставі загального захворювання, а не захворювання, пов`язаного із ДТП, відтак для визначення розміру шкоди, завданої каліцтвом, слід установити причинний зв`язок між ДТП та наслідками у виді шкоди для здоров`я, а також ступеня втрати працездатності.

З урахуванням встановлених обставин обидва клопотання представника відповідача підлягають до задоволення.

З метою оперативності проведення судово-медичної експертизи суд зобов`язує КП "Володимирське територіальне медичне об`єднання" Володимирської міської ради витребувані документи скерувати на адресу Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Керуючись ст. ст. 84, 103 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання представника відповідача Шумського Б.А. про витребування документів та призначення судово-медичної експертизи задовольнити.

Витребувати у комунального підприємства "Володимирське територіальне медичне об`єднання" Володимирської міської ради (), що розміщене за адресою вул. Шпитальна, 20 місто Володимир Володимирського району Волинської області, завірені належним чином копії медико-експертної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), акта огляду МСЕК та наявної медичної документації, на підставі якої приймалося рішення про встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності.

Зобов`язати комунальне підприємство "Володимирське територіальне медичне об`єднання" Володимирської міської ради витребувані документи скерувати на адресу Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи (43025, проспект Волі, будинок 1А, м. Луцьк).

Призначити у справі судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи (43025, проспект Волі, будинок 1А, м. Луцьк).

На вирішення експертів поставити питання:

1. чи знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку встановлена 19 березня 2025 року ОСОБА_1 друга група інвалідності з тілесними ушкодженнями, отриманими під час ДТП 10 липня 2024 року, а саме згідно з вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 28.11.2024 відкритого відламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, черезвертлювого перелому лівої стегнової кістки, відламкового перелому лівого наколінника зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, лобної частки, закритого компресійного перелому Th1, Th4, Th5 без порушення функцій спинного мозку, закритої травми грудної клітки з закритими переломами 2-8 ребер справа та 3-9 ребер зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

2. якщо так, то який відсоток стійкої загальної втрати працездатності у ОСОБА_1 настав виключно внаслідок травм (політрами), отриманих внаслідок ДТП 10 липня 2024 року.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Витрати за проведення експертизи покласти на відповідача.

У розпорядження експертів надати матеріали вказаної цивільної справи.

Роз`яснити сторонам про наслідки від ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України, а саме те, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Дата проголошення повної ухвали 22 січня 2026 року о 09 год 30 хв.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун