Справа № 543/16/25
Провадження № 2-о/539/25/2025
УХВАЛА

27 січня 2025 року місто Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року до Оржицького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Оржицького районного суду Полтавської області Гришка О. Я. від 14 січня 2025 року передано справу № 543/16/25 на розгляд Лубенському міськрайонному суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2025 року визначено головуючого суддю для розгляду справи № 543/16/25.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Перевіривши матеріали заяви та долучені до неї документи, судом встановлено наступне.

Так, підставою для звернення до суду заявником зазначено частину третю статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», відповідно до якої надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, ОСОБА_1 посилається на норми матеріального та процесуального права, які визначають порядок і підстави визнання особи безвісно відсутньою, та посилається на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання щодо визнання особи безвісно відсутньою. Водночас у прохальній частині заяви ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 зниклим безвісти за особливих обставин.

Також у заяві зазначено, що визнання ОСОБА_2 зниклим безвісти за особливих обставин має для заявника юридичне значення, оскільки вказана обставина надає йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не є тотожним правовому статусу фізичної особи, визнаної в судовому порядку безвісно відсутньою, існують відмінності у вказаних правових статусах, зокрема, нормами права визначені різні способи їх набуття.

За змістом пунктів 3 та 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення, а встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян (постанова Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 334/1184/24).

При аналізі викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та змісту прохальної частини заяви, не вбачається можливим чітко встановити зміст вимог та спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні, а саме: при викладенні обставин заявник посилається на норми статті 306 ЦПК України, статті 43 ЦК України, що регулюють питання визнання особи безвісно відсутньою, при цьому у прохальній частині заяви зазначено про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Суд звертає увагу на те, що від визначення змісту вимог та обраного відповідного способу захисту свого права чи інтересу залежить і порядок розгляду такої заяви.

Зазначене свідчить про неналежне виконання вимог пункту 4 частини третьої статті 175 ЦПК України.

Отже, заявнику необхідно усунути недоліки, які має заява, а саме: належним чином викласти зміст вимог з врахуванням обраного способу захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з частиною третьою статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Разом з цим, рішення суду може вплинути на права та обов`язки відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України та інших родичів ОСОБА_2 . Таким чином, заявнику необхідно зазначити всіх заінтересованих осіб.

Вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, заяву необхідно залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись статтями 175, 185, 260, 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин залишити без руху.

Встановити заявнику (його представнику) строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Пилипчук