Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/649/25
Провадження № 2-н/711/82/25
У Х В А Л А

28.01.2025 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГС-46» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСББ «ГС-46» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання за період з 01.01.2017 по 31.12.2024, у розмірі 32771 грн. 64 коп. та судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , і відповідно, співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «ГС-46».

Як зазначено, ОСББ «ГС-46» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку. Відповідно до договору на обслуговування будинку та прибудинкової території співвласник, тобто боржник ОСОБА_1 , поручає ОСББ «ГС-46» обслуговування будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території і приймає участь у витратах по виконаних роботах.

Так, відповідно до умов договору та протоколу загальних зборів, боржник повинен був сплатити об`єднанню за період з 01.01.2017 по 31.12.2024 суму у розмірі 32771 грн. 64 коп., тоді коли, у свою чергу, за вказаний період сплатив 440 грн. 06 коп. У результаті цього, за власником квартири виникла заборгованість по внескам членів об`єднання у розмірі 32331 грн. 58 коп.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ у наказаному провадженні законодавцем визначено у Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з пунктом 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу. Зокрема, відповідно до ч.ч. 1-3 цієї статті, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у частині, що не суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Так, звертаючись до суду із цією заявою заявником не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або номер і серію її паспорта, а також інші дані, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Вказані вимоги визначені п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу заявник вказує про те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , і відповідно, співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «ГС-46», а також про те, що ОСББ «ГС-46» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування даного будинку. До того ж, зазначено, що відповідно до умов договору та протоколу загальних зборів, боржник повинен сплатити об`єднанню певну суму коштів за внески та платежі співвласників об`єднання. Разом з тим, у порушення приписів п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві не зазначено обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, а також не зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 є власником/співвласником квартири АДРЕСА_1 . Заявником також не додано до заяви про видачу судового наказу належних доказів того, що ОСББ «ГС-46» фактично надало послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території безпосередньо споживачу ОСОБА_1 .

До того ж, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання, заявником не додано копії договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості, а також протоколу загальних зборів ОСББ «ГС-46».

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За приписами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Також, до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Крім того, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною другою статті 167 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на викладене вище, вивчивши заяву ОСББ «ГС-46» про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити. Так, доводи, що наведені у заяві про видачу судового наказу, не знайшли свого підтвердження, відповідно, належними та допустимими доказами, а тому суддя приходить до висновку про те, що наявні підстави, зокрема визначені п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 163, 165, 166, 167, 260-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГС-46» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами у спрощеному позовному провадженні.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 28.01.2025.

Суддя: С. М. Позарецька