Справа № 645/1905/23
Провадження № 2/645/33/25
У Х В А Л А

іменем України

28 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Шарка О.П.

Секретаря судового засідання Мухіна В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який спадкоємці отримали у спадщину -

встановив:

Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.09.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 надав суду заяву про закриття провадження у справі, зазначивши, що предметом позову АТ «Укрсиббанк» як і в 2014 році, так і в 2023 року є стягнення боргу за кредитним договором, отримання задоволення вимог кредитора за рахунок іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки. Підстави позову договірні правовідносини за споживчим кредитом №0 від 28.09.2007 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 та забезпечення зобов`язань іпотекою за договором іпотеки від 28.09.2007 року між банком та ОСОБА_3 . За змістом позову вбачається, що банк припускає, що відповідачі по даній справі є спадкоємцями, які прийняли спадщину, проте це ґрунтується на доказах та фактичних обставинах справи. В провадженні суду перебуває ще одна справа за позовом АТ «Укрсиббанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, справа №645/1907/23, тобто на думку відповідача, банк намагається двома способами вирішити судовий спір. Також відповідач наголошує про пропущення строку позовної давності з вини банку.

Представник позивача надав суду заперечення на заяву про закриття провадження, в яких зазначили, що Постановою Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі №645/3524/14ц касаційну скаргу АТ «УКРСИББАНК» задоволено частково, заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року скасовані. У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. При цьому Верховний Суд прийшов до висновку « На зазначене суди належної уваги не звернули, не врахували, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду, що є свободою договору (статті 6, 627 ЦК України). У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором від 28 вересня 2007 року у ОСОБА_1 станом на 15 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 25 814,95 доларів США, що встановлено у суді першої інстанції на підставі належним чином оцінених наданих банком доказів і не спростованих відповідачем.Таким чином, на думку представника позивача, суди допустилися порушень вимог законодавства, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду, тому у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» необхідно відмовити.З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав іпотекодержателя. А суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, відмовивши у задоволені позовних вимог з інших підстав.Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.»Постанова ВС від 04.09.2019 року не містить позиції та мотивів Верховного Суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення боргу з Позичальника та Поручителя.Банком було подано заяву про прийняття Верховним Судом додаткового рішення у цій справі з приводу даної позовної вимоги. 27.10.2021 року Верховний Суд прийняв ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі.Таким чином, Верховним Судом відмовлено АТ «УКРСИББАНК» у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки виключно з підстав того, що АТ «УКРСИББАНК» в супереч ст. 38 Закону України «Про іпотеку» обрано спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - які є позасудовим способом врегулювання. Натомість, обрання способу захисту в судовому порядку слід визначати за ст. ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку».З урахуванням положень цивільного законодавства про обрання способу захисту в судовому порядку та положень спеціального закону, яким врегульовано правовідносини за іпотекою, АТ «УКРСИББАНК» не позбавлений права на судовий захист свого порушеного права кредитора та іпотекодержателя в спосіб, визначений ст. 16 ЦК України, ст. 33 ст. 39 Закону України «Про іпотеку».Тож, подання АТ «УКРСИББАНК» позову до суду 08.05.2023 року до Відповідачів як до спадкоємців за законом ст. 1261 ЦК України, особи яких були відомі АТ «УКРСИББАНК» є правом, і реалізація цього права в спосіб визначений законом не є зловживанням процесуальними правами, як про це помилково зазначає ОСОБА_1 .Наявність Постанови Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі №645/3524/14ц не є перешкодою для звернення АТ «УКРСИББАНК» з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, але при цьому, висновки, які зроблені Верховним Судом в цій постанові є обов,язкові для сторін судового провадження та суду. Як зазначалось вище, висновок суду касаційної інстанції стосується виключно того, що АТ «УКРСИББАНК» не вірно обрав спосіб захисту в судовому порядку.Посилання Путька на ст. 185 ЦПКУ про наявність у суду підстав для повернення позову є безпідставним, адже положення ст. 185 ЦПКУ підлягають застосуванні в тих, випадках, коли позов подано до тих самих Відповідачів, з тих самих підстав.В даному випадку, як зазначалось вище, АТ «УКРСИББАНК» подав позов до спадкоємців за законом померлого іпотекодавця ОСОБА_3 - його дружини ОСОБА_5 , та сина - ОСОБА_1 , особи яких були відомі АТ «УКРСИББАНК» на час звернення з позовом 08.05.2023 року до суду. Як на підставу позову АТ «УКРСИББАНК» посилається на порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору № 0 від 28.09.2007 року, розмір заборгованості за якимвизначено Постановою Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі №645/3524/14ц - станом на 15 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 25 814,95 доларів США, та нарахування АТ «УКРСИББАНК»заборгованості в сумі 1383.72 доларів США - 3% річних згідно ст.625 ЦК України та обрав спосіб захисту за ст. ст. 33,39 Закону України «Про іпотеку» - звернення стягнення на іпотеку - квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 Харків на підставі судового рішення. Спосіб захисту АТ «УКРСИББАНК» - звернення на іпотеку за рішенням суду шляхом примусового продажу з електронних торгів, за ціною визначеною СОД.Таким чином, позов АТ «УКРСИББАНК» поданий в 2014 році і позов поданий АТ «УКРСИББАНК» в 2023 році є відмінними, як за суб`єктивним складом, так і мають різні предмети заявлених позовів. А тому,відмова суду в задоволенні позову АТ «УКРСИББАНК» 2014 року не є підставою для повернення позову АТ «УКРСИББАНК», що розглядається в даному судовому провадженні.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, цивільної справи приходить до висновку про необґрунтованість клопотання про закриття провадження виходячи з наступного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пп. 1-3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

АТ «УКРСИББАНК» подав позов до спадкоємців за законом померлого іпотекодавця ОСОБА_3 , особи яких були відомі АТ «УКРСИББАНК» на час звернення з позовом 08.05.2023 року до суду. Як на підставу позову АТ «УКРСИББАНК» посилається на порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору № 0 від 28.09.2007 року, розмір заборгованості за якимвизначено Постановою Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі №645/3524/14ц - станом на 15 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 25 814,95 доларів США, та нарахування АТ «УКРСИББАНК»заборгованості в сумі 1383.72 доларів США - 3% річних згідно ст.625 ЦК України та обрав спосіб захисту за ст. ст. 33,39 Закону України «Про іпотеку» - звернення стягнення на іпотеку - квартиру, що знаходиться за адресою -

АДРЕСА_1 Харків на підставі судового рішення. Спосіб захисту АТ «УКРСИББАНК» - звернення на іпотеку за рішенням суду шляхом примусового продажу з електронних торгів, за ціною визначеною СОД.Таким чином, позов АТ «УКРСИББАНК» поданий в 2014 році і позов поданий АТ «УКРСИББАНК» в 2023 році є відмінними, як за суб`єктивним складом, так і мають різні предмети заявлених позовів. А тому,відмова суду в задоволенні позову АТ «УКРСИББАНК» 2014 року не є підставою для повернення позову АТ «УКРСИББАНК», що розглядається в даному судовому провадженні.

Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, суд виходить з того, що заявник в своєму клопотанні посилається не на відсутність предмету спору, а на відсутність підстав для його задоволення.

Нормами ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі. Відповідачем не доведено відсутність спору в даній справі, наявність інших підстав для закриття провадження у справі не представлено.

Відповідно до матеріалів справи та позовної заяви, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позивач не відмовився від позову, сторони не укладали мирової угоди, перешкоди у користуванні квартирою не усунуті.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019р. у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021р. у справі № 638/3792/20 провадження № 61-3438сво21, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Оскільки спір між сторонами не врегульовано та є невизначеність у правах і обов`язках сторін, за таких обставин, суд дійшов висновку про недоцільність закриття провадження у справі, оскільки позивачем висунуті позовні вимоги, які на час розгляду клопотання відповідача задоволені не були, спірні правовідносини не вирішено, тому в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 256, 260, 353 ЦПК України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який спадкоємці отримали у спадщину відмовити.

Ухвала в окремому порядку оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: