Провадження № 2/761/4954/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Служби безпеки України про зобов`язання вчинити певну дію,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява від позивача до Служби безпеки України про зобов`язання вчинити певну дію.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2024 року вищевказану цивільну справу за підсудністю направлено до Шевченківського районного суду м. Києва.

27.01.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із вимогами до Служби безпеки України про зобов`язання вчинити певну дію, а саме: «Вжити заходів, щодо ОСОБА_2 , за те, що він на його Youtube каналі одночасно повідомляє, що він іноді Служить в Збройних Силах України проте і рекламує дреди зачіску, що популярна у наркоманів, рекламує вживання алкоголю, рекламує вечірки де збираються наркомани, асоціальні люди, як це відбувається на дискотеках у Великобританії».

Згідно ст.186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд вважає, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно до ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до визначення, закріпленого в п. 10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК України порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зокрема, таке провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК України спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що вимога позивача містить елементи повідомлення про кримінальне правопорушення, суд вважає, що даний спір не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, а відтак позивачеві слід звернутися до відповідних правоохоронних органів в порядку КПК України.

Керуючись ст.ст.186,258-261,272 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про зобов`язання вчинити певну дію - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ю.О. Матвєєва

28 січня 2025 року