Провадження № 2/344/1068/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

29 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Грималюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2024 згідно даних реєстрації вхідної кореспонденції позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за надані послуги теплопостачання в сумі 71 552,14 грн. станом на 01.09.2024.

В обґрунтування позову зазначено те, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання для квартири АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі.

ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №17 від 26.01.2010.

У перехідний період від моменту введення в дію 01.05.2019 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених таким договором, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами визначеними законом. У разі якщо, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг укладеними до введення в дію цього закону передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Відтак, не укладення договорів, які передбачені новим законом не виключає можливості стягнення з боржника на користь заявника вартості отриманих послуг з надання теплопостачання.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем).

Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.09.2024 утворилася заборгованість 71 552,14 грн. з оплати за постачання теплової енергії та гарячого водопостачання.

Не проживання відповідачів у квартирі, яка належить йому/їй на праві власності та факт відсутності реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг (а.с. 1-2).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.10.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 10-11).

25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження (а.с. 19-20).

Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечила.

Відповідачі повторно в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалися. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-які інші клопотання відповідачі не подали.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 27.01.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010.

Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з теплопостачання відповідачам.

Відповідно до розрахунку боргу за теплоенергію станом 01.10.2024, за адресою : АДРЕСА_2 , за 2021 рік нараховано 4 947,58 грн, оплачено 1725,90 грн; за 2022 рік нараховано 12 386,61 грн, оплачено 4366,00 грн; за 2023 рік нараховано 13 643,79 грн, оплачено 10147,75 грн, за 2024 нараховано 7 684,26 грн, оплачено 5784,24 грн; сума боргу становить 71 552,14 грн. Станом на 01.10.2021 заборгованість становить 54 675 грн. При цьому станом на 01.10.2021 наявний борг в сумі 54 675, 27 грн. (а.с. 3).

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Між позивачем та відповідачами не було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак 01.12.2021 ДМП «ІФТКЕ» оприлюднило типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua) (а.с.5-7).

Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У разі відсутності засобів обліку гарячої води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється відповідно до вимог п. 21 Правил, тобто згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У силу статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2024 №397580434, квартира за адресою : АДРЕСА_2 на праві приватної власності по 1/3 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з 22.02.2008 (а.с. 4).

У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВСУ від 04.11.2015 року у справі 6-734цс15, постанови ВС від 20.09.2018 року у справі № 522/7683/13-ц, від 01.09.2020 року у справі № 352/2163/13-ц).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача з наданих послуг теплопостачання або ж спростовували доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) ( ч.1 ст.34 ЦК України). Спірні правовідносини не підпадають під вимоги ст.33 ЦК України, якою передбачено цивільна відповідальність неповнолітньої особи.

Отже, відповідач до 14.11.2024 був неповнолітнім та не може нести відповідальність за порушення цивільно-правового обов`язку зі сплати комунальних платежів за вказаний у розрахунку період.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з теплопостачання задоволенню не підлягають.

Разом з тим, внаслідок неналежного виконання споживачами ( відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) зобов`язання по оплаті наданих послуг станом по 01.10.2024 виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 71 552,14 грн, а тому суд вважає, що з таких відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги теплопостачання в розмірі 71 552,14 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача також слід стягнути в рівних частинах понесені позивачем судові витрати в розмірі 3028 грн., тобто по 1514 грн. з кожного.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 13, 78, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання в розмірі 71 552 (сімдесят одну тисячу п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 14 копійок.

У задоволенні позовних вимог Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень рівних частинах, тобто по 1 514 ( одній тисячі п`ятсот чотирнадцять ) гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлений цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами розгляду апеляційної справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго», , адреса: вул. Б. Хмельницького, буд. 59А, м. Івано-Франківськ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Рішення складено в повному обсязі 29.01.2025.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.