Справа № 286/98/25
У Х В А Л А

29.01.2025 м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Кулініч Я. В., розглянувши в м. Овруч заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2025 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України, в якій просить, оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця р.с.Тереньга Теренгульського р-ну Ульянівської області (росія), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Дату смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця р.с.Тереньга Теренгульського р-ну Ульянівської області (росія), вважати 15.06.2024. Місцем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця р.с.Тереньга Теренгульського р-ну Ульянівської області (росія), вважати населений пункт Новопокровка Пологівського району Запорізької області. Вважати, що загибель ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті Новопокровка Пологівського району Запорізької області під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 10.01.2025 вказану заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для виправлення недоліків.

27.01.2025 заявник на виконання ухвали суду надала уточнюючу заяву про оголошення особи померлою та в прохальній частині залишила вимоги, які були заявлені нею в попередній заяві про встановлення факту смерті.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175 ЦПК України.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Дослідивши зміст поданої заяви та додані до неї документи, вважаю, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

За приписами ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.46 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Так, визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

За правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина.

Відповідно до статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Виходячи з цього, заінтересованими особами у даній справі мають бути усі спадкоємці особи, якщо вони є, чи відповідна територіальна громада, та орган державної реєстрації актів цивільного стану, який є реєстратором рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи померлою, тощо. В заяві також має бути зазначено власником якого саме майна є особа, яка визнається померлою.

Разом з тим, заявниця не залучила до участі у справі в якості заінтересованої особи орган державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті фізичної особи. В заяві не зазначено власником якого саме майна є ОСОБА_3 , який визнається померлим.

В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником належним чином не обґрунтовано вимогу обставин, викладених у заяві та не зазначено та не додано відповідних доказів.

Так, зі змісту заяви вбачається, зокрема, що спочатку заявниця отримала сповіщення від 19.06.2024 № 50 про загибель сина, а згодом отримала сповіщення від 04.07.2024 № 56 про зникнення його безвісти.

Однак, в матеріалах доданих до заяви, відсутні письмові докази, а саме:

- вжиття заходів Координаційним штабом з питань поводження з військовополоненими щодо військовослужбовця ОСОБА_3 та включення до «Реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора», держателем якого є ДП «Український національний центр розбудови миру»,

- які свідки можуть підтвердити факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 та мають бути допитані в судовому засіданні.

Крім того, частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду із заявою, заявником зазначено, що відповідно до вимог п.21 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, звільняються від сплати судового збору.

Згідно п.21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви про оголошення особи померлою не передбачено.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», який набрав чинності з 1 січня 2025 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 грн..

Згідно пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн..

Відтак, за звернення до суду із вказаною заявою, заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн. та надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім цього, в порушення п.п.8, 10 ст.175 ЦПК України заявницею в заяві не зазначено щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, які додано до заяви та про те чи не подано нею інший позов (позови) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків. При цьому, способом виконання ухвали суду є складання тексту нової редакції заяви із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень. Виправлена заява із додатками має бути подана в примірниках для суду та учасників справи.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати заявнику строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог закону заява вважатиметься не поданою й буде повернута заявникові.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Я. В. Кулініч