пров. № 2-з/544/3/2025
У Х В А Л А

28 січня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Сайко О.О.,

з участю секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин, по вул. Соборна,41, заяву Адвокатського об`єднання «Брати Федорови» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника - адвокат Федоров Д.С. звернувся до суду в інтересах Адвокатського об`єднання «Брати Федорови» із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви представник заявника покликається на те, що в провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа №643/16616/24 за позовом Адвокатського об`єднання «Брати Федорови» до ОСОБА_1 про стягненення заборгованості та штрафу за договором про надання правової допомоги. Позов обґрунтовано тим, що 03.11.2024 між Адвокатським об`єднанням «Брати Федорови» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги №03/11/24 та Додаткову угоду №1 відповідно до умов якої АО «Брати Федорови» прийняло на себе зобов`язання за винагороду надати послуги із здійснення захисту за ч. 1 ст. 130 КУпАП у Московському районному суді м. Харкова в режимі відеоконференції, згідно протоколу від 31.10.2024 р. за що відповідач зобов`язався сплатити позивачу гонорар у розмірі 20.000 грн. у наступному порядку: КЛІЄНТ сплачує ВИКОНАВЦЮ аванс у розмірі 10000 (десять тисяч ) гривень в строк до 10.11.2024 року (пункт 2.1. Додаткової угоди №1); КЛІЄНТ сплачує ВИКОНАВЦЮ залишок гонорару, який непокритий авансом, виключно у разі закриття справи про адміністративне правопорушення та незастосування адміністративного стягнення за статтею 130 КУпАП, на протязі трьох днів з дня проголошення рішення суду(пункт 2.2. Додаткової угоди №1). В порушення пункту 2.1. Додаткової угоди №1, авансова частина гонорару у розмірі 10.000 грн. не була сплачена в строк до 10.11.2024 року, а була повністю оплачена лише в строк до 25.11.2024 року (квитанції про оплату додаються). На виконання умов договору, працівниками позивача - адвокатом Рвачовим О.О., здійснювався захист позивача в суді у справі 643/13668/24 та Постановою судді Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М. від 17.12.2024 року, справа 643/13668/24, провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Однак, в порушення п.2.2. Додаткової угоди №1, залишок гонорару, який непокритий авансом, не був оплачений відповідачем станом на момент подання позову. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про оплату послуг у повному обсязі, проте відповідач всіляко уникає оплати послуг по договору у повному обсязі. Крім того, відповідно до п.7.2. Договору, у випадку порушення КЛІЄНТОМ умов Договору в частині оплати наданих послуг за цим Договором, ВИКОНАВЕЦЬ має право вимагати у КЛІЄНТА сплату штрафу у розмірі п`ятдесят тисяч гривень. 17.12.2024 року відповідачу було направлено в меседжері Telegram та засобами поштового зв`язку повідомлення необхідність оплатити гонорар, згідно п.2.2. Додаткової угоди №1, у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень на рахунок Адвокатського об`єднання «Брати Федорови» на протязі семи днів з дня отримання вимоги, а у разі несплати гонорару згідно п.2, п.п.2.2. Додаткової угоди №1 у встановлений строк, позивач просив сплатити штраф у розмірі п`ятдесят тисяч гривень. Однак, а ні гонорар згідно п. п.2.2. Додаткової угоди №1, а ні штраф, згідно п. п.7.2. Договору, відповідачем сплачено не було, через що Позивач звертається із даним позовом про стягнення заборгованості та штрафу.

Так, після звернення до суду із вказаним позовом відповідач, дізнавшись про ініціювання судової процедури, повідомив, що він або оплачує виключно суму основної заборгованості за договором без урахування суми штрафу, або він не збирається оплачувати борг взагалі. Станом на сьогодні, відповідач не сплатив жодних сум боргу. З мережі Інтернет стало відомо, що у своїй діяльності відповідач систематично порушує грошові зобов`язання та не повертає людям кошти.

Предметом позову у даній справі є стягнення коштів за договором від 3 листопада 2024 року в загальній сумі 60 000 грн., тобто позивачем заявлено вимоги майнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення вимагатиме примусового виконання, яке залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів.

Враховуючи, що між сторонами виник спір, сума боргу є досить значною, з метою мінімізації ризиків втрати відповідачем повністю або частково грошових активів, за рахунок яких може бути фактично виконано судове рішення у разі задоволення позовних вимог, вважає обґрунтованими вимоги про накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі заявленої позивачем ціни позову.

Такий захід забезпечення позову передбачає обмеження можливості розпорядження відповідачем грошовими коштами в межах суми заявлених позовних вимог, що перебувають на його рахунках, та не заважає нормальному функціонуванню та вільному користуванню і розпорядженню іншими грошовими коштами.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що існує реальний ризик приховання грошових коштів, вчинення інших дій по ухиленню від виконання судового рішення з боку відповідача у разі задоволення позову.

Просить накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і знаходяться в усіх банківських установах на території України в межах суми 60 000 грн.

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виходячи із змісту ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому суд також враховує, що захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Дослідивши позовну заяву, додані до неї матеріали, суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення боргу за договором про надання правової допомоги.

Наразі дійсно існує загроза, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Тому вжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку є виправданим, сприятиме запобіганню порушенню прав позивача за позовом та забезпечить можливість реального судового захисту.

При оцінці співмірності заходів забезпечення позову слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Вирішуючи питання відповідності виду забезпечення позову, суд виходить з доведених позивачем ризиків, а тому на цій стадії розгляду справи суд вважає виправданим визначити спосіб забезпечення цього позову, який запропонував позивач, який, на думку суду, є співмірним ціні позову та суттєво не позначиться на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене, заява представника заявника-адвоката Федорова Д.С. про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст.149-153,258,258-261,353,354ЦПК України ,суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника-адвоката Федорова Дмитра Сергійовича про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) і знаходяться на його рахунках в банківських установах на території України, в межах суми стягнення 60 000 (шістдесят тисяч) грн.

Ухвала виконується негайно і оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Суддя О.О.Сайко