РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 рокуселище Петрове Справа № 941/1522/24
Провадження № 2/941/130/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Турбаєвський Юрій Віталійович, до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом мотивуючи це тим, що згідно технічного паспорта власником житлового будинку садибного типу за АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , однак право власності на житловий будинок не зареєстровано. При цьому, ОСОБА_1 виділена земельна ділянка площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка не приватизована, кадастровий номер відсутній. Враховуючи, що житловий будинок побудований до 05 серпня 1992 року, позивачка вважала, що має всі шанси безперешкодно зареєструвати право власності на належний їй будинок, але, звернувшись до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Петрівської селищної ради з метою реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, їй було відмовлено у державній реєстрації речового права на вищевказаний будинок.Таким чином в результаті вище зазначених обставин позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на житловий будинок, а тому представник позивача просить суду визнати за позивачем право власності на житловий будинок садибного типу № 7 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову заперечень не висловив.

Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно технічного паспорта від 27 листопада 2024 року виготовленого на житловий будинок садибного типу за № 7 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , який загалом складається з А-1 житловий будинок, Б-навіс, В-погріб, Г-душ-вбиральня, І-водоколонка, ІІ-замощення, № 1-3 огорожа, власником є ОСОБА_1 (а.с.15-19).

Згідно архівної довідки від 12 грудня 2024 року № 224, виданої КП «Олександрійського МБТІ» ОСОБА_1 , інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13 грудня 2024 року № 407975430, право власності на житловий будинок садибного типу за № 7 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.7,9).

При цьому, відповідно до довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року № 225, ОСОБА_1 виділена земельна ділянка площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка не приватизована, кадастровий номер відсутній, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с.8).

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом, що передбачено частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В той же час, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на день побудови вищевказаного житлового будинку садибного типу регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав частина перша статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

На підставі ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року №91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011 року за №830/19568, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно абз. 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року.

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це спорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 Цивільного кодексу України).

Однак, звернувшись до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Петрівської селищної ради з метою реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, ОСОБА_1 повідомили, що відсутність документів передбачених для реєстрації об`єктів збудованих до 05 серпня 1992 року, унеможливлює здійснення державної реєстрації речового право на вищевказаний житловий будинок.

Таким чином в результаті вище зазначених обставин позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на вищевказаний житловий будинок в позасудовому порядку, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок садибного типу 7 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Вказані правовідносини регулюються п. 3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року №91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011 року за №830/19568, абз. 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, ст.ст.2,3,28,31,22,24,27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.328,331,392 ЦК України.

Керуючись ст.ст.263,264,265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок садибного типу № 7 з господарськими будівлями та спорудами, який загалом складається з Ажитловий будинок загальною площею 37.5 кв.м., житловою площею 16.6 кв.м та Бнавіс, В-погріб, Г-душ-вбиральна, І-водоколонка, ІІ-замощення, № 1-3-огорожа, який розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 27 січня 2025 року.

Суддя С. І. Колесник