Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1370/24
Провадження № 2/528/134/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2025 року м. Гребінка

14 січня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у приміщенні суду м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.03.1999 року вона та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу № НГР-52, відповідно до якого вона придбала у відповідача житловий будинок з погосподарськими побудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір оформили на Українській універсальній біржі, вважаючи, що дана угода не потребує наступного нотаріального посвідчення.

Зазначає, що договір купівлі-продажу був укладений в письмовій формі та відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований Українською універсальною біржою в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю на підставі укладеного біржового контракту №НГР-52 від 24.03.1999 року.

Право власності на вказаний будинок було зареєстровано в КП «Лубенське МЬТІ» в книзі №17, реєстровий номер 1891.

Вказує, що на даний час постало питання про оформлення документів на придбаний житловий будинок та господарські будівлі з метою їх відчуження. Однак в нотаріальній конторі їй повідомили про те, що договори, укладенні на Українській універсальній біржі, необхідно було посвідчувати нотаріально.

Вказала, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі проживає у м.Львів, і в силу свого похилого віку має незадовільний стан здоров`я, а тому нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вищевказаного будинку в нотаріальному порядку не виявляється за можливе.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, і сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме, купівлі вищевказаного будинку, правочин був реальним і вчиненим у формі, дозволеній чинним законодавством України в 1999 році. Усі вимоги договору купівлі-продажу сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред`являлися. Державна реєстрація договору купівлі-продажу проведена відповідним відділом бюро технічної інвентаризації.

Отже, вона як власник позбавлена права здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно та розпоряджатися ним, здійснити його відчуження. А тому її право підлягає захисту.

11.12.2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно попередньо поданого відзиву позов визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.03.1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складався з: «А-1» - жилий будинок, «Г» - літня кухня, «В» - вбиральня, «Д» - сарай, «№1» - паркан. Житлова площа будинку 20,2 кв.м. (а.с.06-06зврт.).

Договір було укладено на Українській універсальній біржі, про що свідчить біржовий контракт №НГР-52 від 24.03.1999 року (а.с.05-05зврт.).

Відповідно до Довідки №2349 від 13.10.2021 року, виданої КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в КП «Лубенське МБТІ» в книзі №17 за реєстровим номером 1891, за ОСОБА_1 в цілому згідно Договору купівлі-продажу №НГР-52, виданого Українською універсальною біржою 24.03.1999 року (а.с.07).

Згідно Інформаційної довідки №3898 від 22.10.2024 року, житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований в книзі № 17, за №1891, за ОСОБА_1 в цілому згідно Договору купівлі-продажу №НГР-52, виданого Українською універсальною біржою 24.03.1999 року.

Згідно короткої технічної характеристики: «А-1, а, а1» - житловий будинок (загальна площа - 47,0 кв.м. житлова площа 19,4 кв.м.); «а2» - навіс; «Б» - сарай; «В» - вбиральня; «Г» - літня кухня; «Е» - сарай; «е» - навіс; «Ж» - гараж; «З» - гараж; «К» - вольєр; «під-З» - погріб; «№2» - зливна яма; «№3» - водогін; «№4» - огорожа.

Згідно примітки, житлова площа житлового будинку «А-1, а, а1» зменшилася за рахунок оздоблення стін. Сарай «Д», паркан «№1» - демонтовано. Навіс «а2, е», сарай «Е», вольєр «К», погріб «Під-З», зливна яма «№2», водогін «№3», огорожа «№4» побудовані згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію».

Сарай «Б», гаражі «Ж,З» побудовано без дозвільних документів.

Вулицю Горького в АДРЕСА_1 перейменовано на вул. Сергія Мінченка згідно рішення 37 сесії 8 сесії Гребінківської міської ради (а.с.20).

Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно із ст.ст.655, 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. До договору купівлі-продажу на біржах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до вимог ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

У відповідності з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права.

Однак, зважаючи на те, що сарай «Б», гаражі «Ж,З» побудовано без дозвільних документів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 220, 328 ч.1, 392, 716, 1216, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (житловою площею 20,2 кв. м), «Г» - літньої кухні, «В» - вбиральні, «Д» - сараю, «№1» - паркану, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , № НГР-52 від 24.03.1999 року, зареєстрований на Українській універсальній біржі - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: «А-1, а, а1» - житловий будинок (загальна площа 47,0 кв.м, житлова площа 19,4 кв.м); «а2» - навіс; «В» - вбиральня; «Г» - літня кухня; «Е» - сарай; «е» - навіс; «К» -вольєр; «Під-3» - погреб; «№2» зливна яма; «№3» -водогін; «№4» - огорожа.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24.01.2024 року.

Суддя Я. В. Татіщева