Справа № 715/3803/24
Провадження № 2/715/52/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренко В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, 13.11.2024 ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 , на його користь заборгованість за Кредитним договором № 102752347 від 06.05.2021 року в сумі 83 000 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн і 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.05.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», відповідач подав заявку на отримання кредиту №102752347. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Отже, відповідач уклав договір споживчого кредиту № 102752347 від 06.05.2021 року з ТОВ «МІЛОАН», та на підставі платіжного доручення йому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 20000 грн.

29.07.2021 року ТОВ «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» уклали договір відступлення прав вимоги №05Т, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

24.01.2022 року ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» уклали договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК«ПІНГ-ПОНГ».

Згідно договору факторингу, сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 83000 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20000 грн; заборгованість за відсотками 63 000 грн; заборгованість за комісією - 0грн; заборгованість за пенею становить 0 грн.

У зв`язку з викладеним просить позов задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просить справу розглядати без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення. А також надіслав заперечення на відзив та додаткові пояснення у яких спростував обставини зазначені відповідачем у відзиві на позов та запереченнях на відзив .

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, однак надіслав відзив на позовну заяву у якому зазначив, що вимоги позову не визнає та вважає їх необґрунтованими та безпідставними і не підтвердженими належними доказами, про що також зазначив у запереченнях на відповідь на відзив.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Судом встановлено, що 06.05.2021 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 102752347, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Згідно п.п.1.2, 1.3 Кредитного договору сума кредиту становить 20000 гривень який наданий строком на 15 днів з 06.05.2021 року.

Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 21.05.2021 (п. 1.4 кредитного договору).

Відповідно до п.п. 1.5.2, 1.6 вказаного договору проценти за користування кредитом становлять 3000 грн, що нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

ТОВ « Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконано та перераховано кошти в сумі 20000 гривень на картковий рахунок відповідача.

ОСОБА_1 не виконав належним чином кредитні зобов`язання і відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором сформованого ТОВ «Мілоан» 29.07.2021 року відповідач має заборгованість на загальну суму 83 000 гривень, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту на сумою боргу 20 000 грн; за відсотками - 63 000 грн.; за комісією - 0,00 грн; за пенею - 0,00 грн.

29.07.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір відступлення прав вимоги №05Т, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

24.01.2022 року ТОВ «Діджи Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №1/15, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до позивача.

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (п. 1.1 договору факторингу).

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов вищевказаних Договорів факторингу та відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» набуло статусу нового кредитора.

02.09.2024 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про сплату боргу в сумі 83 000 гривень, проте остання залишилась без задоволення.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитним договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги.

Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку.

Невизнання відповідачем позову та заперечення, щодо обґрунтованості позовних вимог суд розцінює, як спосіб захисту власних інтересів, оскільки заперечення відповідача подані ним у відзиві на позов на запереченні на відповідь на відзив спростовані поданими позивачем відповіддю на відзив та додатковими поясненнями, а також підтверджуються матеріалами справи.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. З відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 83 000 грн.

Згідно з приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

На підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем подано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір № 43657029 від 07.08.2024 р про надання правової допомоги, додаткову угоду № 102752347 від 30.09.2024 р, акт № 102752347 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024 р, детальний опис робіт (наданих послуг) від 30.09.2024 року.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача.

Керуючись 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 133. 137, 141, 142, 258,259, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 512,514, 526, 527, 530, 549, 626, 629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість в сумі 83 000 (вісімдесят три тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» в повернення судового збору 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та 6000 (шість тисяч) гривень за правничу допомогу.

Найменування сторін: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» (01011, вул. Рибальська, буд. 22, м. Київ, ); відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 28 січня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: