Номер провадження 2-п/754/5/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

з секретарем судового засідання - Сарнавським М.О.

за участі заявниці - ОСОБА_1

її представника - адвоката Пучко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву подану представником відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 22.02.2017 року по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.

Адвокат Пучко В.Д. який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2017 року, ухвалене за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та призначити справу до судового розгляду.

Мотивуючи подану заяву, представник відповідача зазначає, що фактично рекомендовані листи надходили на адресу реєстрації відповідача, але не були нею отримані та внаслідок цього вона не була обізнана про відкриття провадження у справі та про судове рішення. Крім того, до дня отримання грошщових коштів (25.09.203 р.) ОСОБА_1 була власником кімнати АДРЕСА_2 . На день надання грошових коштів ОСОБА_2 набув права власності на вказану кімнату. На час оформлення розписки щодо передачі та отримання грошових коштів сторони домовились, що в разі не спроможності відповідачкою повернути кошти, право власності на вказану вище кімнату і яке відповідачка передала, як залогове майно, залишається за відповідачем. Вважає, що дана інформація дуже важлива для розгляду справи, оскільки позивач приховав її від суду. У зв`язку з наведеним, сторона відповідача вважає, що заочне рішення підлягає перегляду.

В судовому засіданні заявниця та її представник повністю підтримали вимоги заяви про перегляд та скасування заочного рішення суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений про день та час розгляду заяви належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, зважаючи на наведену позицію представника відповідача, а також вказані положення процесуального закону, підстав для відкладення розгляду заяви або обставин які унеможливлюють його проведення не встановлено.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам учасників процесу, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити за таких підстав.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах даної справи було призначено кілька судових засідань, а саме на 23.01.2017 року о 09.20 год. та на 22.02.2017 року о 10.00 год.

Відповідно до положень частини 6,7,8,11 статті 128 ЦПК України,судова повістка,а у випадках,встановлених цим Кодексом,разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи,у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку,якщо така адреса відсутня,або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1)юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно відомостей адресно-довідкеового підрозділу ГУДМС УДМС України від 29.11.2016 року відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні заявник підтвердила, що постійно мешкає за цією адресою, але буває відлучається.

Згідно матеріалів справи, судові повістки виклики разом із розписками рекомендованими листами з повідомленнями про вручення скеровувались на адресу місця реєстрації (проживання) відповідача, однак такі були повернуті на адресу суду із довідками поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, наявні у матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «із закінченням терміну зберігання» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Такі дії сторони можуть свідчити про умисне неотримання судової повістки. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідач повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи належним чином, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України.

Таким чином, наведене свідчить про те, що про існування у провадженні Деснянського районного суду м. Києва даної цивільної справи відповідачка могла дізнатись до ухвалення відповідного рішення судом. Натомість, своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позов або ж подачу заяви про розгляд справи за її відсутності чи зверненням з клопотанням про відкладення судового засідання тощо, відповідач не скористалася.

Як наведено вище, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох наведених вище обставин.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч. ч. 1-4 ст.12, ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, необхідним у цій категорії справ (заяви про перегляд заочного рішення), є також доведення та належне обґрунтування відповідачем перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена стороною відповідача, оскільки усі твердження заявника про те, що договір розписки від 25.09.2013 рокуу та договір дарування від 25.09.2013 року пов`язані між собою і повинні бути предметом розгляду цієї справи не підкріплені жодними доказами.

Таким чином, відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення.

Відповідно до положень ст.2 ЦПК України,завданням цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно стаття 11 ЦПК, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Наведені вище доводи та мотиви вказують на те, що відповідач не навів належних обставин, які вказують на наявність законних підстав для скасування заочного рішення у справі.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення, а відтак заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.260,287, 288 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву подану представником відповідача ОСОБА_1 , - адвокатом Пучко Володимиром Дмитровичем про перегляд заочного рішення суду від 22.02.2017 року по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу про те, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Панченко