Справа № 723/850/24
Провадження № 2/723/602/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 січня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області,

в складі: головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі судового засідання Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного часткового майна, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розподіл спільного часткового майна, посилаючись на те, що з 14 листопада 1981 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який в подальшому змінив прізвище на ОСОБА_4 .

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2017 року.

29 листопада 2017 року рішенням Сторожинецького районного суду за позивачем було визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку та погосподарських споруд за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2353 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0085.

Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 29.11.2017 року частки є рівними та кожному із співвласників належить по 1/2 частці.

Позивач просила виділити їй в натурі та визнати за нею право власності на 52/100 реальних частин житлового будинку з господарськими спорудами, по першому варіанту висновку експерта №17 від 30.01.2024 року, першу частину із яких у житловому будинку приміщення 1-1 - коридор 4,40 кв.м., 1-2 коридор 7,00 кв.м., 1-3 кімната 9,50 кв.м., 1-4 кімната 13,30 кв.м., 1-6 ванну 2,6 кв.м., 1-10 коридор 1,6 кв.м.

Із господарських споруд просила виділити їй в натурі та визнати за нею право власності на сарай літ. "Е", сарай літ. "Ж", гараж літ."З". Огорожу літ. 1, 2, 6, вигрібні ями літ. 4,5 залишити у спільному користуванні. Горищем кожний із співвласників користується над часткою житлового будинку, власником якого він являється.

Просила провести розподіл земельної ділянки, площею 0,2353 га кадастровий номер :02:005:0085, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, із якої визнати за нею право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0732 га (варіант №2 проекту розподілу земельної ділянки). Просила земельну ділянку площею 0,0889 га залишити в спільній власності та стягнути з неї на користь відповідача 18747 грн., як різницю між належною часткою по закону і виділеною її часткою в натурі та просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 5421 грн, оплату за проведення експертизи в сумі 9660 грн. та 3200 грн. витрати по виготовленню технічного паспорта на домоволодіння.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Гринчук С.Д. не з`явилися. В заяві, поданій до суду, просили провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечували проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 14 листопада 1981 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2017 року.

29 листопада 2017 року рішенням Сторожинецького районного суду за позивачем було визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку та погосподарських споруд за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2353 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0085.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Враховуючи те, що після поділу спільного нерухомого майна відповідно до статті 367 ЦК України право спільної часткової власності припиняється для всіх учасників, то при такому поділі кожному з співвласників, має бути виділено окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Особа продовжує бути власником майна, але вже не в ідеальній долі (частці) на праві спільної часткової власності, а конкретної речі на праві особистої приватної власності.

Виходячи із вимог і обгрунтувань позову та відсутності заперечень щодо запропонованого позивачем варіатну розподілу нерухомого майна, позивачу виділяється в натурі 52/100 реальних частин житлового будинку з господарськими спорудами, а саме: по першому варіанту висновку експерта №17 від 30.01.2024 року, першу частину із яких у житловому будинку приміщення 1-1 - коридор 4,40 кв.м., 1-2 коридор 7,00 кв.м., 1-3 кімната 9,50 кв.м., 1-4 кімната 13,30 кв.м., 1-6 ванну 2,6 кв.м., 1-10 коридор 1,6 кв.м. Із господарських споруд - сарай літ. "Е", сарай літ. "Ж", гараж літ."З".

Огорожу літ. 1, 2, 6, вигрібні ями літ. 4,5 - залишити у спільному користуванні. Горищем кожний із співвласників користується над часткою житлового будинку, власником якого він являється із зобов`язанням позивача демонтувати двері між приміщеннями 1-2 та 1-5 і 1-10 та 1-7 та закласти прорізи цеглою, пошрукатурити та пофарбувати приміщення (а.с.21 висновку експерта).

Що стосується розподілу заявлених земельних ділянок, суд зазначає наступне.

Статтею 89 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Як визначено ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно доЗакону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Такі самі норми містяться і у ст. 120 ЗК України, якою передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщену на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З огляду на наведене, позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на частку земельної ділянки площею 0,2353 га кадастровий номер :02:005:0085, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76, 89, 141, 263, 265, 354 ЦПК України та на підставі ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розподіл спільного часткового майна задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати за нею право власності на 52/100 реальних частин житлового будинку з господарськими спорудами, а саме:

- по першому варіанту висновку експерта №17 від 30.01.2024 року, першу частину із яких у житловому будинку приміщення 1-1 - коридор 4,40 кв.м., 1-2 коридор 7,00 кв.м., 1-3 кімната 9,50 кв.м., 1-4 кімната 13,30 кв.м., 1-6 ванну 2,6 кв.м., 1-10 коридор 1,6 кв.м.

Із господарських споруд виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати за нею право власності на сарай літ. "Е", сарай літ. "Ж", гараж літ."З".

Огорожу літ. 1, 2, 6, вигрібні ями літ. 4,5 залишити у спільному користуванні.

Горищем кожний із співвласників користується над часткою житлового будинку, власником якого він являється.

Зобов`язати позивача демонтувати двері між приміщеннями 1-2 та 1-5 і 1-10 та 1-7 та закласти прорізи цеглою, пошрукатурити та пофарбувати приміщення (а.с.21 висновку експерта).

Провести розподіл земельної ділянки, площею 0,2353 га кадастровий номер :02:005:0085, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, із якої визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0732 га (варіант №2 проекту розподілу земельної ділянки).

Земельну ділянку площею 0,0889 га залишити в спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18747 грн., як різницю між належною часткою по закону і виділеною її часткою в натурі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5421 грн, оплата судового збору, 9660 грн. оплата за висновок експерта №17 від 30.01.2024 року, 3200 грн. витрати по виготовленню технічного паспорта на домоволодіння.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 січня 2025 року.

Суддя Іван ЯКІВЧИК