Справа № 183/9561/24
№ 2/183/4054/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2025 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Товарна біржа «Українська», приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бака Оксана Василівна про визнання права власності в порядку спадкування, -
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Товарна біржа «Українська», приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бака О.В., в якому просив суд:
- визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається, з урахуванням поточних змін, з житлового будинку А1 загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею - 59,9 кв.м., житлових прибудов - А2, А3, літньої кухні - Б1, погребу - пг, вбиральні В1, гаражу Д1, сараю Е 1, навісу Ж1, літнього душу З1, огорож - № 2,5-8, заливної ями - № 9, замощень І, ІІ, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 26 лютого 1998 року між ОСОБА_3 , як покупцем та ОСОБА_2 , як продавцем, укладено договір купівлі-продажу нерухомості, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складався з житлового будинку А, саман., обклад. цеглою, житловою площею 23,8 кв.м. з надвірними побудовами: сарай-л/кухня-Б, вбиральня В, літня кухня Г, колодязь № 1, огорожа № 2,3, дворове покриття № 4, п/яма-Я. Вказане підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості від 26 лютого 1998 року з реєстраційним № 006800.
У 2004 році рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 341 від 26 травня 2004 року ОСОБА_3 було дозволено по АДРЕСА_1 , будівництво житлової добудови до будинку розміром 5.5х3.6м. та 4.0х11.0м, переобладнання в будинку, будівництво зливної ями, л. душу згідно генплану забудови.
Вказані зміни були проведені та 10 грудня 2021 року, при проведенні технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна, був наданий Акт щодо реєстрації поточних змін на об`єкті нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . В акті зазначається, що загальна характеристика будинку змінилася та є такою: житловий будинок літ. «А1», житлові прибудови літ. «А2, А3», літня кухня літ. «Б1» з погрібом «пг», сарай літ. «Е1», навіс літ. «Ж1», гараж літ. «Д1», літній душ літ. «З1», вбиральня літ. «В1», огорожі № 2,5-8, зливна яма № 9, замощення І,ІІ. Загальна площа житлового будинку складає 92,7 кв.м., житлова 59,9 кв.м.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Позивач, ОСОБА_1 , є сином померлої, на момент її смерті вони проживали разом, тож він звернувся до нотаріуса для оформлення його спадкових прав на вказане вище майно, за його заявою відкрито спадкову справу № 67608084 (номер у нотаріуса - № 56/2021). Вказане підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 07 травня 2021 року за № 64617723.
03 листопада 2021 року постановою нотаріуса було відмовлено в оформленні його спадкових прав. Причиною відмови стало те, що договір купівлі-продажу спадкового будинку був укладений з порушенням, а саме вказаний договір не був нотаріально засвідчений.
Відшукати колишнього власника для нотаріального посвідчення угоди самостійно йому не вдалося, що в свою чергу унеможливило таке посвідчення, а тому змушений звернутись до суду з цим позовом (а.с. 3-7).
Позивач вказує на те, що як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна та його померлою матір`ю виконані усі умови за договором.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року по справі було відкрите загальне позовне провадження по справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позов підтримав.
Представник відповідача - Новомосковської міської ради та відповідач ОСОБА_2 відзиви на позов не подали, в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причина неявки відповідача ОСОБА_4 суду не відома, представник Новомосковської міської ради просив здійснювати розгляд справи у його відсутність.
Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Бака О.В. в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи розглядати без її присутності.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом по справі встановлено, що 26 лютого 1998 року між ОСОБА_3 , як покупцем та ОСОБА_2 , як продавцем, укладено договір купівлі-продажу нерухомості, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складався з житлового будинку А, саман., обклад. Цеглою, житловою площею 23,8 кв.м. з надвірними побудовами: сарай-л/кухня-Б, вбиральня В, літня кухня Г, колодязь № 1, огорожа № 2,3, дворове покриття № 4, п/яма-Я. та який зареєстрований Товарної біржею «Українська» за № 006800 від 26 лютого 1998 року (а.с. 12).
Суду надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 05 квітня 2021, виданий Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у відповідності до якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином померлої, на момент її смерті вони проживали разом, вказане підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 11).
Згідно Акту щодо реєстрації поточних змін на об`єкті нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 загальна характеристика будинку змінилася та є такою: житловий будинок літ. «А1», житлові прибудови літ. «А2, А3», літня кухня літ. «Б1» з погрібом «пг», сарай літ. «Е1», навіс літ. «Ж1», гараж літ. «Д1», літній душ літ. «З1», вбиральня літ. «В1», огорожі № 2,5-8, зливна яма № 9, замощення І,ІІ. Загальна площа житлового будинку складає 92,7 кв.м., житлова 59,9 кв.м. (а.с.14).
Також, судом встановлено, що приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бакою О.В. було заведено спадкову справу № 56/2021, у відповідності до якої, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є син померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того, 12 травня 2021 року другий син померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності нотаріуса письмово відмовився від прийняття спадщини після своєї матері на користь свого брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44-49).
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2021 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок за адресою: АДРЕСА_1 зважаючи на те, що вказаний договір купівлі-продажу був укладений та зареєстрований на Українській товарній біржі у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, оскільки реєстрація договору на біржі не може замінити нотаріальне посвідчення, що не відповідає вимогам ст. 227 ЦК України, у зв`язку з чим, така нотаріальна дія буде суперечити чинному законодавству (а.с. 27).
Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, що знаходився у власності громадянки ОСОБА_3 , технічна характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , складається, з урахуванням поточних змін, з житлового будинку А1 загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею - 59,9 кв.м., житлових прибудов - А2, А3, літньої кухні - Б1, погребу - пг, вбиральні В1, гаражу Д1, сараю Е 1, навісу Ж1, літнього душу З1, огорож - № 2,5-8, заливної ями - № 9, замощень І, ІІ (а.с. 15-20).
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом.
За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди.
Відповідно до ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10грудня 1991року згідно ч. 2 якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Міністерство юстиції України за №17-12-44 від 10 квітня 1998 року роз`яснило, що угоди, укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.
Положеннями ст.47 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.
Договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 Кодексу). Договір купівлі-продажу квартири підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу.
Якщо така угода виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.
Відповідно до п. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
Тобто, у період укладання спірного договору купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, тому що, згідно ст. ст. 227, 242ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна із сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Тим часом, у відповідності зі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню.
За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності дост. 153 ЦК УРСРдоговір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.
Як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна. Покупцем усі умови за договором виконані. Згідно із п. 3 вищевказаного договору відчужувана нерухомість продана ОСОБА_3 за 10 422,00 грн., які отримані Продавцями від Покупця до підписання угоди.
Доказів того, що сторони заперечували чи оспорювали укладений договір, згідно до вимог ст. 237 ЦК України, суду не було надано, тому, суд вважає укладений договір дійсним.
Оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплатив за придбане майно грошові кошти, фактично володів об`єктом нерухомості, угода купівлі-продажу не визнавалась недійсною, ОСОБА_3 на підставі ст. ст.128,153 ЦК УРСР і ст. 49 ЗУ «Про власність» набула право власності на спірний об`єкт нерухомості і правомірно володіла ним. Передбачених законом підстав для невизнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу спірного будинку в судовому порядку немає.
Таким чином, суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, виконання договору відбулося.
В той же час, відповідно до вимог ст.25ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно зі ст.1220ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до вимог ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вищевказаний будинок, в порядку спадкування за законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Товарна біржа «Українська», приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бака Оксана Василівна про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається, з урахуванням поточних змін, з житлового будинку А1 загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею - 59,9 кв.м., житлових прибудов - А2, А3, літньої кухні - Б1, погребу - пг, вбиральні В1, гаражу Д1, сараю Е 1, навісу Ж1, літнього душу З1, огорож - № 2,5-8, заливної ями - № 9, замощень І, ІІ, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . .
Повне найменування сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий ВВС Дніпропетровської області 07 травня 1986 року, остання відома адреса: АДРЕСА_1 .
Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бака Оксана Василівна, місце знаходження: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.